316 Vogt og Hoyer. 



Mode den 19de september 1887. 



Formanden mindede om den netop bortgangne stipendiat 0. S. 

 Jensens liv og virksomhed. 



Dr. O. Johan- Olsen holdt et længere foredrag om Blyt- 

 tiola dendroid es, en ny af foredragsholderen dyrket og nærmere 

 studeret sopart, der var fundet snyltende på nogle udlagte under- 

 jordiske soppe, og som havde fået navn efter prof. A. Blytt. 



Udvokset er den 2 — 3 mm. hoi, først af vandklar eller hvid- 

 agtig farve, senere melkehvid, derpå svagt rødlig, efter modningen 

 brunlig; den vokser i store klaser op efter væggene i glasset og 

 udover dråben på hulbueglassene. Under mikroskopet har dens 

 frugtbærere en stor lighed med tegninger af birketrær. I ung 

 tilstand er den aldeles lig en Piptocephalis, så at foredragsholderen 

 længe stod i den formening, at det var en meget stor og grov 

 piptocephalisform. Derimod taler sporernes form og udvikling. 

 Sporerne er meget store, tykvækkede, efter modningen omgivet 

 med dobbelt membran, den ydre ru. Som hos Piptocephalis dan- 

 nes sporangierne af de yderste grenspidser af de grenede frugt- 

 bærere. Hos den dannes da i hvert sporangium flere sporer. Hos 

 Blyttiola sker der også en deling, idet grenspidsen, der som hos 

 Piptocephalis svulmer op, først afgrændser sig ved en skillevæg 

 indad, dernæst deles den i to, en ydre, mindre og halvkugleformig 

 del og en indre, længere cylindrisk. Senere vandrer dog alt pro- 

 toplasma over fra den ydre del ind i den indre, der svulmer op 

 og omgiver sig med nok en membran. Kun den indie tøndefor 

 mige store spore spirer, den ydre ikke. 



Foredragsholderen havde i længere tid dyrket soppen på alle 

 mulige næringssubstrater og undersøgt dens udviklingshistorie. 

 Andre frugtformer var ikke fundne. Til hvilken sopgruppe Blyt- 

 tiola dendroides hørte, kunde derfor ikke afgjøres med bestemthed. 



En ting kan dog med sikkerhed sees af udviklingen og spo- 

 rernes dannelse, at soppen ikke er nogen egentlig mue o rine om 

 den end i høi grad såvel i voxemåde, protoplasma, cellekjerner 

 ligner disse. Heller kan den ikke være nogen kouidrebærer af en 

 ascomycet. Den er derimod en chlamy dospore-fruktifikation af 

 en basidiomycetlignende sop, fuldstændig overensstemmende med 

 chlamydosporerne hos Oligoporns, Nyctalis og Fistulina. 



Det arbeide, som foredragsholderen havde deltaget i hos prof. 

 Brefeld over basidiomyceterne — under trykning — vil gjøre, at 

 chlamydosporefruktifikationerne får en særlig interesse. Talrige 



