Meddelelser fra den nat.-hist. forening i Kristiania. 31^ 



bekjendt modstand fra manges side, særlig fra flere likenologeiv 

 Man havde kunstig frembragt laver ved at lede sopsporer til alger, 

 uden hvilke man ikke fik. dem til at spire. Det havde nu imid- 

 lertid lykkedes Møller — der har udført arbeidet på Brefelds 

 laboratorium efter opfordring og under ledelse af B ref eld — 

 også at dyrke en hel del af disse sopformer for sig selv og at 

 forfølge deres udvikling nøiagtig. En hovedvanskelighed ved dette 

 ikke lette arbeide havde det været at befri kulturerne for bakte- 

 rier, som ødelagde alt for ham. Dette havde han opnaet ved en 

 ligeså enkel som listig méthode, idet han satte de lavarter, han 

 agtede at tage sine kulturer fra, op pâ en fjæl og så udsætte dem 

 for en grundig vask ved en kraftig vandstråle. Han har ialt dyr- 

 ket 213 af disse, både deres sporer og spermatier. Af en eneste 

 spore hver af disse arter er det lykkedes ham at frembringe fuld- 

 "stændige frugtlegemer (uden alger) af enkelte spermatier også. 

 På begge måder fremkom i kulturerne nye «spermogonier» med 

 fuldt udviklede spermatier, der altså efter hans undersøgelser ikke 

 har nogensomhelst befrugtende evne, men blot er en egen slags 

 sporer (pyknokonidier). Theorien om en befrugtning hos lavar- 

 terne kan efter dette ikke længere opretholdes. 



Møde den 19de december 1887. 



Dr. Otto holdt et foredrag om glykogendannelsen i organis- 

 men. For dannelsen af dette stof havde man to theorier. Den 

 ene, anhy dridtheorien, lærer at glykogen. dannes af sukker 

 ved at dette taber vand, den anden, besparingstheorien, 

 mener, at glykogenet egentlig dannes af æggehviden og forklarer 

 sig den store glykogenmængde, man får ved udelukkende kulhy- 

 dratnæring derved, at kulhydraterne forbrænder lettere, så at der 

 af organismens egne æggehvidestoffe kan afsættes glykogen. 



Otto havde gjort flere forsøg, der på det klareste viste, at 

 glykogen kunde dannes af indførte kulhydrater. Han hungrede 

 dyr, sålænge som erfaringen viste, at der behøvedes for at gly- 

 kogen skulde forsvinde fra organismen. Derpaa fodrede han det 

 med en større mæugde kulhydrater og dræbte så dyret efter ca. 

 7 timers forløb. Det viste sig da, at leveren indeholdt kolossale 

 mængder glykogen, når han havde fodret dyret med kulhydrater, 

 som ved sin spaltning leverer frugtsukker og druesukker, hvorimod 

 andre kulhydrater, som f. eks. melkesukker, ikke gav på langt 



