Meddelelser fra den nat.-hist. forening i Kristiania. 321 



ekvilibrium mellem materie og kraft vilde betinge et evigt liv. 

 Og det er det, mod hvilket evolutionen (differentieringen) peger, 

 ■og som Spencer ikke anser det for umulig, den når engang i den 

 ubegrændsede tid. 



Så i «Principles of biology» (1864) omtaler han først i sin 

 almindelighecl de organiske væseners stilling i naturen. Dernæst 

 specielt de organiske livsfunktioner: vækst, udvikling, regeneration, 

 adaption, individualitet, fødsel, arvelighedslovene osv. 



Der påpeger han end videre, hvorledes evolutionsloven slet 

 ikke begynder med den laveste organisme. Der er en fylogenie 

 fra grundstoffene (eller vel endog fra materien) til de mest kom- 

 plicerede anorganiske forbindelser. Disse står i ganske anden rela- 

 tion til omgivelserne end de mest enkelt sammensatte. Den 

 første organisme er kun den første kompleks af kvælstofholdige 

 molekyler, der har form ået at betinge en sådan molekylarfor- 

 andring i et andet kvælstofholdigt molekylarkompleks, at deri 

 blev den første lig, og det uden at den første led nogen væsentlig 

 forandring. 



Så omtaler han da videre, hvorledes de høiere dyr har ud- 

 viklet sig på den kjendte made ved fortsat differentsering. Kvali- 

 tetsudvalgets betydning indlader han sig ikke på. Derimod mener 

 han, at metazoerne må betragtes som en samling af fysiologiske 

 enheder, men nægter, at disse fysiologiske enheder er cellerne, rime- 

 ligvis fordi han stillede ganske andre bestemte fordringer til be- 

 grebet end vi nu gjør. 



Individualiteten er her vel for første gang en sum af disse 

 fysiologiske enheders reaktion mod yderverdenen, — en sum af 

 atomsjælene som Hæckel senere kalder den. 



Men han går videre i sin påstand om de fysiologiske en- 

 heders (cellernes?) uafhængighed, idet han mener, at når meta- 

 zoerne formerer sig, er dette ikke en virksomhed af nogle enkelte 

 organer ; men det er noget, hvori den hele organisme deltager. 

 Hver fysiologisk enhed skulde udskille en hel del (»a bulk«) og 

 disse skulde da samles i kjønsorganerne og der vokse sammen til 

 kjønsstoffene. 



Denne tanke gjenflnder vi hos Darwin i »Animals and Plants 

 under Domestiation«, udført i hans »Provinsional Hypotheses of 

 Phangenesis«. Hypothesen er der indskudt som et eget kapitel 

 uden synderlig forbindelse med bogen forøvrigt, men tillægges af 

 Darwin adskillig betydning til at forklare aiwelighedens mysterier. 



Nyt Mag. f. Naturv. XXXI. IV. 21 



