Kongsbergs fanerogamer og karkryptogamer. 343 



som regel den rådende på høideryggene og hvor underlaget ei- 

 tert, men fortrænges på skyggefulde åssider og i de mange fugtige 

 dalsænkninger, der skiller høidedragene, af gran blandet med or. 

 Skovbunden fremviser som i de fleste af østlandets barskove kun 

 et ensformigt plantedække, sammensat af få arter, fornemmelig 

 ■Calluna vulgaris, Myrtillus nigra og Vaccinium vitis idcea samt i 

 mindre mængde Vaccinium uliginosum og Empetrum nigrum; 

 spredt ind iblandt finder man et lidet udvalg af vore almindeligste 

 planter, såsom : Pteris, Polystichum spinulosum, Lycopodium clava- 

 tum og annotinum, Priza, Carex pallescens, panicea, canescens 

 og leporina, Luzulapilosa og campestris, Juncus filiformis, Majan- 

 themum, Solidago Virgaurea, Antennaria dioica, Galium boreale, 

 Linnæa, Prunella vulgaris, Veronica officinalis, Trientalis, Py- 

 rola secunda, Anemone nemorosa, Oxalis, Paibus saxatilis. Poten- 

 tilla Tormentilla. 1 skovenes udkanter og på åbnere steder, hvor 

 barskoven giver plads for tynd birkeskov, enerkrat eller buskadser 

 af Pubus idæus, slutter sig til de ovennævnte en del andre arter, 

 af hvilke de hyppigst forekommende turde være: Asplenium 

 Filix femina, Polystichum Filix mas, Milium, Agrostis vulgaris, 

 Calamagrostis arundinacea, Air a cæspitosa og flexuosa, Poæ, 

 Melica, Molinia, Festucæ, Närdas, Convallaria majalis, Orchis 

 mandata, Gymnadenia, Polygonum viviparum, Succisa pratensis, 

 Leontodon autumnalis, Taraxacum, enkelte af de almindeligste 

 Hieracia, Plantago major og media, Campamda rotundifolia, 

 Ajuga, Mélampyrum silvaticum og pratense, Veronica serpyllifolia 

 og Chamædrys, Euphrasia, Anemone Hepatica, Panunculus acer, 

 Viola canina og silvatica, Viscaria, Silene rupestris, Polygala 

 vulgaris, Geranium silvaticum, Epilobium montanum, Posa canina, 

 Fragaria vesca, Geum rivale, Trifolium repens, Lotus, Orobus 

 tuberosus, Vicia Cracca og sepium. Som fremherskende planter 

 i myrstrækningerne og langs våndene træffes endel af vore al- 

 mindeligste Carices og Salices, Eriophorum angus ti folium, lati- 

 folium og vaginatum, Scirpus cæspitosus, Myrica Gale, Andromeda 

 polifolia, Oxycoccos, Menyanthes, Comarum, Pubus Chamæmorus 

 og enkelte andre. Den største del af det overdækkede terræn 

 er opdyrket; hvor dette ikke er tilfældet, danner det i regelen 

 tørre furemoer, der, da bunden kun består af et yderst tyndt lag 

 muldjord ovenpå elvesand og morænegrus, har en meget tarvelig 

 vegetation. Det løse terræns lerholdighed i Eker og Sandsvær 

 afsætter i vegetationen sit mærke ved en hyppig forekomst af 



