﻿Fra 
  den 
  norske 
  Nordhavsexpedition. 
  3 
  

  

  2 
  Exemplarer, 
  som 
  han 
  lod 
  tørre, 
  og 
  hvoraf 
  det 
  ene 
  var 
  1785mm. 
  

   langt, 
  det 
  andet 
  1287 
  mm. 
  Det 
  største 
  Exemplar 
  har 
  Englæn- 
  

   deren 
  Ellis 
  beskrevet 
  under 
  Navnet 
  »Clusterpolype«, 
  og 
  det 
  andet 
  

   mindre 
  er 
  beskrevet 
  af 
  Tyskeren 
  Christopher 
  Mylius 
  under 
  Navn 
  

   af 
  »Zoophytum 
  grönlandicum«. 
  Begge 
  Exemplarer 
  ere 
  sporløs 
  

   forsvundne, 
  og 
  Beskrivelseme 
  ere, 
  som 
  man 
  vel 
  kan 
  vide, 
  yderst 
  

   ufuldstændige. 
  

  

  Mere 
  end 
  hundrede 
  Aar 
  hengik, 
  uden 
  at 
  denne 
  høist 
  mærk- 
  

   værdige 
  Slægt 
  gjenfandtes; 
  først 
  1871 
  blev 
  atter 
  to 
  Exemplarer, 
  

   henhørende 
  til 
  denne 
  Slægt, 
  fundne 
  af 
  den 
  svenske 
  Expedition 
  til 
  

   Grrønland 
  og 
  Newfoundland. 
  ï)isse 
  Exemplarer, 
  der 
  opbevares 
  i 
  

   Stockholms 
  zoologiske 
  Rigsmuseum, 
  ere 
  beskrevne 
  af 
  Dr. 
  Josva 
  

   Lindahl 
  som 
  to 
  nye 
  Arter, 
  Umbellula 
  miniacea 
  og 
  pallida, 
  hvilke 
  

   skulle 
  være 
  forskjellige 
  fra 
  Umbellula 
  encrinus. 
  Paa 
  den 
  østerigsk- 
  

   ungarske 
  Nordpolsexpedition 
  i 
  Aarene 
  1872 
  — 
  74 
  erholdes 
  et 
  Exem- 
  

   plar 
  af 
  Umbellula, 
  der 
  blev 
  tegnet 
  af 
  Julius 
  Payer, 
  og 
  som 
  i 
  en 
  

   formindsket 
  Maalestok 
  findes 
  afbildet 
  i 
  hans 
  Reisebeskrivelse^). 
  

   Dr. 
  Marenzeller 
  ^ 
  antager, 
  ifølge 
  Payers 
  Tegning 
  (selve 
  Dyret 
  blev 
  

   tilbage 
  paa 
  det 
  forulykkede 
  Skib), 
  at 
  det 
  er 
  sandsynligt, 
  at 
  dette 
  

   Exemplar 
  har 
  været 
  den 
  ægte 
  Umbellula 
  encrinus; 
  men 
  nogen 
  

   fold 
  Sikkerhed 
  haves 
  ikke. 
  Stokkens 
  Længde 
  var 
  630 
  ram. 
  

   Challenger-Expeditionen 
  har 
  i 
  Aarene 
  1873 
  — 
  76 
  bragt 
  frem 
  i 
  

   Dagen 
  ikke 
  mindre 
  end 
  8 
  Arter 
  af 
  Slægten 
  Umbellula, 
  hvilke 
  

   alle 
  ere 
  beskrevne 
  af 
  Professor 
  Kölliker^), 
  og 
  hvoraf 
  de 
  7 
  ere 
  

   forskjellige 
  fra 
  Umb. 
  ener., 
  medens 
  den 
  8de, 
  nemlig 
  Umb. 
  magni- 
  

   fiera, 
  efter 
  alt 
  at 
  dømme 
  synes 
  at 
  være 
  identisk 
  med 
  den. 
  Kölliker 
  

   yttrer 
  i 
  saa 
  Henseende 
  Følgende 
  : 
  »The 
  only 
  specimen 
  of 
  this 
  Um- 
  

   bellula 
  brought 
  home 
  by 
  the 
  Challenger 
  is 
  in 
  a 
  very 
  bad 
  state 
  of 
  

   preservation; 
  nevertheless 
  it 
  is 
  of 
  great 
  interest, 
  as 
  it 
  is 
  the 
  only 
  

   known 
  Umbellula 
  which 
  resembles 
  the 
  Umbellula 
  of 
  Ellis 
  and 
  

   Mylius 
  so 
  much 
  that 
  it 
  seems 
  to 
  be 
  the 
  same 
  species, 
  or 
  at 
  least 
  

   to 
  come 
  very 
  near 
  it.« 
  

  

  Den 
  norske 
  Nordhavsexpedition 
  har 
  , 
  paa 
  sine 
  Undersøgelses- 
  

  

  ^) 
  Die 
  östereichisch- 
  ungarische 
  Nordpol-Expedition 
  1872—74. 
  Wien 
  1876, 
  

  

  pag. 
  279. 
  

   ^) 
  Denkschriften 
  Sder 
  k. 
  k. 
  Akademie 
  der 
  Wissenschaften. 
  Wien 
  1878, 
  

  

  pag. 
  377. 
  

   ^) 
  Eeport 
  on 
  the 
  Scientific 
  Eesnlts 
  of 
  the 
  Voyage 
  of 
  H. 
  M, 
  S. 
  Challenger, 
  

  

  duriQg 
  the 
  years 
  1873—76. 
  Zoology, 
  Vol. 
  1, 
  Part 
  H. 
  Eeport 
  on 
  the 
  

  

  Pennatulida. 
  

  

  1* 
  

  

  