﻿28 
  D. 
  C. 
  Danielssen 
  og 
  J, 
  Koren. 
  

  

  Se 
  vi 
  nu 
  hen 
  til 
  vore 
  12 
  Exemplarer, 
  finde 
  vi, 
  at 
  Stilken 
  

   varierer 
  paa 
  hvert 
  enkelt; 
  den 
  danner 
  foroven 
  en 
  større 
  eller 
  

   mindre 
  Bue, 
  ofte 
  afhængig 
  af 
  Polypernes 
  Tyngde; 
  den 
  er 
  paa 
  en- 
  

   kelte 
  Exemplarer 
  overordentlig 
  meget 
  dreiet 
  efter 
  Længden, 
  paa 
  

   andre 
  er 
  den 
  ganske 
  opret 
  og 
  lige; 
  dens 
  nederste, 
  bulbøse 
  Del 
  er 
  

   forskjellig 
  baade 
  i 
  Tykkelse 
  og 
  Længde, 
  stundom 
  ganske 
  rund, 
  

   hyppig 
  fladtrykt 
  paa 
  Ventral- 
  og 
  Dorsalfladen, 
  hos 
  enkelte 
  4-kantet, 
  

   og 
  den 
  ender 
  dels 
  som 
  en 
  afstumpet 
  Konus, 
  som 
  oftest 
  med 
  en 
  

   ovoid 
  Skraaflade; 
  Stilkens 
  øverste, 
  skedefo*rmige 
  Del 
  varierer 
  

   ligeledes 
  tildels 
  efter 
  Exemplarets 
  Alder, 
  tildels 
  eftersom 
  Stilkens 
  

   Dreininger 
  ere 
  mere 
  eller 
  mindre 
  udstrakte. 
  

  

  Rachis 
  er 
  jo 
  ogsaa 
  meget 
  forskjellig; 
  paa 
  enkelte 
  Exemplarer 
  

   er 
  den 
  yderst 
  kort 
  og 
  kun 
  lidet 
  dreiet, 
  saa 
  at 
  Enden 
  er 
  let 
  at 
  

   observere, 
  paa 
  andre 
  er 
  den 
  længere, 
  meget 
  bred 
  og 
  stærkt 
  for- 
  

   dreiet, 
  saa 
  at 
  den 
  danner 
  en 
  tyk 
  Klump, 
  paa 
  hvilken 
  det 
  er 
  ugjør- 
  

   ligt 
  at 
  paavise 
  noget 
  egentligt 
  Endepunkt. 
  Af 
  disse 
  Afvigelser 
  

   af 
  Rachis 
  er 
  igjen 
  den 
  bilaterale 
  Symetri 
  for 
  en 
  stor 
  Del 
  afhæn- 
  

   gig. 
  Vi 
  have 
  seet, 
  at 
  omendskjønt 
  den 
  bilaterale 
  Anordning 
  egent- 
  

   lig 
  er 
  gjennemgaaende 
  hos 
  Alle, 
  er 
  der 
  dog 
  Exemplarer, 
  hvor 
  den 
  

   Skjuler 
  sig 
  saa 
  godt, 
  at 
  den 
  ved 
  overfladisk 
  Betragtning 
  let 
  kan 
  

   oversees, 
  imedens 
  den 
  hos 
  yngre 
  Specimina 
  er 
  let 
  iøinefaldende 
  ; 
  

   og 
  hvad 
  nu 
  Polyperne 
  angaar, 
  saa 
  frembyde 
  de 
  jo 
  mange 
  Eor- 
  

   skjelligheder 
  ikke 
  alene 
  paa 
  Exemplarerne 
  sig 
  imellem; 
  men 
  end- 
  

   ogsaa 
  paa 
  selvsamme 
  Stok. 
  Saaledes 
  finde 
  vi 
  store 
  og 
  smaa 
  i 
  den 
  

   samme 
  Koloni, 
  hvilke 
  ere 
  foranderlig 
  i 
  Farve, 
  eftersom 
  de 
  ere 
  

   yngre 
  eller 
  ældre, 
  ligesom 
  Tentaklernes 
  Forhold 
  til 
  Polypkroppen 
  

   varierer 
  betydeligt. 
  

  

  Zooider 
  findes 
  jo 
  paa 
  Alle; 
  de 
  have 
  samme 
  Form, 
  der 
  

   er 
  ganske 
  eiendommelig, 
  idet 
  de 
  ere 
  forsynede 
  med 
  en 
  lang 
  

   Snabel, 
  der 
  kan 
  ganske 
  indtrækkes 
  i 
  den 
  runde, 
  kugleformede 
  

   Krop. 
  Paa 
  enkelte 
  Exemplarer 
  kan 
  Snabelen 
  være 
  indtrukket 
  

   hos 
  saagodtsom 
  alle 
  Zooider, 
  og 
  de 
  ligne 
  da 
  almindelige 
  Zooider 
  

   hos 
  Virgulariderne 
  ; 
  paa 
  andre 
  er 
  Snabelen 
  enten 
  ganske, 
  eller 
  

   mere 
  eller 
  mindre 
  udstrakt, 
  og 
  da 
  se 
  de 
  ud 
  som 
  lange 
  nedhæn- 
  

   gende 
  Papiller. 
  Det 
  er 
  sandsynligvis 
  disse 
  Lindahl 
  ogsaa 
  har 
  be- 
  

   mærket, 
  og 
  som 
  han 
  har 
  kaldt 
  »skaftet«, 
  uden 
  nærmere 
  at 
  be- 
  

   skrive 
  dem. 
  Men 
  ihvorvel 
  Zooiderne 
  ere 
  ens 
  hos 
  Alle 
  — 
  paa 
  meget 
  

   unge 
  Exemplarer 
  er 
  Snabelen 
  kun 
  lidet 
  ud 
  viklet 
  — 
  saa 
  staa 
  de 
  dog 
  

   snart 
  tætte, 
  snart 
  mere 
  spredte 
  paa 
  de 
  forskjellige 
  Specimina, 
  

  

  