﻿30 
  D. 
  C. 
  Danielssen 
  og 
  J. 
  Koren. 
  

  

  sidan 
  om 
  terminalpolypen«. 
  Af 
  det 
  foreliggende 
  Material 
  udbry- 
  

   der 
  de 
  laterale 
  Polyper 
  efter 
  Endepolypens 
  Dannelse 
  uden 
  nogen 
  

   saadan 
  Vandring, 
  som 
  Lindahl 
  antyder, 
  og 
  efteråt 
  et 
  Par 
  laterale 
  

   Polyper 
  ere 
  fremkomne 
  paa 
  hver 
  Side, 
  udvoxer 
  ßachis 
  i 
  Bredden, 
  

   og 
  da 
  udvikler 
  de 
  central-dorsale 
  og 
  senere 
  de 
  dorsal-laterale 
  

   Polyper 
  sig 
  efterliaanden, 
  ligesom 
  de 
  laterale 
  Polyper 
  tiltage 
  i 
  

   Antal. 
  Udviklingen 
  af 
  ßachis, 
  og 
  det 
  Rum, 
  som 
  derved 
  vindes, 
  

   synes 
  at 
  være 
  det 
  Bestemmende 
  for 
  P.olypernes 
  Anordning; 
  men 
  

   forøvrigt 
  kan 
  intet 
  sikkert 
  herom 
  siges, 
  førend 
  man 
  har 
  en 
  langt 
  

   større 
  og 
  mere 
  sammensluttende 
  Række 
  af 
  Exemplarer, 
  end 
  vi 
  

   have 
  havt. 
  

  

  Vi 
  skulle 
  nu 
  gaa 
  over 
  til 
  at 
  fremstille 
  den 
  indre 
  Bygning 
  af 
  

   Umbellula 
  encrinus. 
  

  

  Den 
  anatoniisk-histologiske 
  Bygning. 
  

  

  De 
  4 
  store 
  Længdekanaler, 
  der 
  gjennemløbe 
  hele 
  Stokken, 
  

   undergaa 
  Forandringer 
  væsentligt 
  efter 
  som 
  Axedreiningerne 
  fore- 
  

   gaa. 
  Paa 
  Midten 
  af 
  Stilken 
  ere 
  Kanalerne 
  næsten 
  lige 
  vide 
  ; 
  Ven- 
  

   tral- 
  og 
  Dorsalkanalen 
  er 
  dog 
  lidt 
  større 
  i 
  Omfang 
  end 
  Sideka- 
  

   nalerne, 
  og 
  her 
  ligger 
  Axen 
  i 
  Centrum. 
  Længere 
  op 
  imod 
  den 
  

   skedeformige 
  Udvidning, 
  hvor 
  Axen 
  nærmer 
  sig 
  Ventralfladen, 
  

   begynder 
  samtlige 
  Længdekanaler 
  at 
  fordreie 
  sig 
  noget, 
  hvilken 
  

   Fordreining 
  bliver 
  eudnu 
  stærkere 
  i 
  den 
  skedeformige 
  Udvidning 
  

   og 
  i 
  selve 
  Rachis. 
  Vi 
  maa 
  henvise 
  til 
  de 
  to 
  Tversnit, 
  for 
  at 
  gjøre 
  

   det 
  ret 
  forstaaeligt. 
  Det 
  første 
  Tversnit 
  er 
  foretaget 
  omtrent 
  midt 
  

   paa 
  den 
  skedeformige 
  Udvidning, 
  og 
  her 
  viser 
  det 
  sig, 
  at 
  Axen 
  

   er 
  skudt 
  helt 
  hen 
  til 
  Ventralsiden 
  ; 
  Ventralkanalen 
  er 
  ligesom 
  

   dreiet 
  og 
  udvidet 
  mod 
  Sidekanalen. 
  Den 
  høire 
  Sidekanal 
  er 
  truk- 
  

   ket 
  mod 
  Dorsalkanalen 
  og 
  temmelig 
  udvidet 
  imod 
  Coenenchym- 
  

   væggen. 
  Dorsalkanalen 
  er 
  den 
  mindst 
  fortrukne; 
  men 
  ogsaa 
  den 
  

   er 
  bleven 
  noget 
  forrykket, 
  ligesom 
  den 
  er 
  mere 
  langstrakt, 
  end 
  

   Tilfældet 
  er 
  længere 
  nede 
  paa 
  Stilken. 
  Den 
  venstre 
  Sidekanal 
  er 
  

   løftet 
  op 
  pg 
  er 
  trangere, 
  — 
  kort 
  sagt, 
  alle 
  Længdekanalerne 
  ere 
  

   trukne 
  mod 
  Dorsalfladen, 
  der 
  ogsaa 
  er 
  meget 
  udvidet, 
  ligesom 
  

   Coenenchymet 
  her 
  er 
  meget 
  tykt, 
  imedens 
  det 
  paa 
  Ventralfladen 
  

   er 
  overordentligt 
  tyndt. 
  De 
  4 
  Septa 
  ere 
  fortrukne 
  i 
  Lighed 
  med 
  

  

  