﻿t 
  

   44 
  D. 
  C. 
  Danielssen 
  og 
  J. 
  Koren. 
  

  

  røvet 
  Kalken, 
  viser 
  Axen 
  sig 
  at 
  have 
  en 
  Centralkjeme, 
  der 
  er 
  

   næsten 
  korsformet 
  eller 
  dannes 
  af 
  2 
  Buer, 
  hvis 
  konvexe 
  Dele 
  løbe 
  

   sammen. 
  Kjernen 
  er 
  noget 
  lysere 
  end 
  de 
  omgivende 
  Dele. 
  Disse 
  

   dannnes 
  af 
  concentriske 
  Ringe 
  eller 
  Lag 
  af 
  Bindevævsfibriller, 
  

   imellom 
  hvilke 
  er 
  en 
  rigelig 
  Kalkafsætning. 
  Lagene 
  overskjæres 
  

   af 
  radiære 
  Bindevævsfibre, 
  der 
  straale 
  divergerende 
  ud 
  fra 
  Cen- 
  

   trum 
  mod 
  Peripherien, 
  hvor 
  de 
  gaa 
  over 
  i 
  Axens 
  Membrana 
  

   propria. 
  Denne 
  er 
  yderst 
  tynd, 
  hyalin, 
  bestaar 
  af 
  fibrillært 
  Binde- 
  

   væv 
  og 
  er 
  med 
  dens 
  indre 
  Flade 
  stærkt 
  sammenvoxen 
  til 
  Axen, 
  

   saa 
  at 
  den 
  ikke 
  kan 
  skilles 
  fra 
  denne, 
  uden 
  at 
  Dele 
  af 
  Axen 
  

   følge 
  med, 
  den 
  ydre 
  Flade 
  er 
  vel 
  fastvoxen 
  til 
  Skeden, 
  men 
  

   Forbindelsen 
  er 
  ikke 
  saa 
  intim, 
  den 
  foregaar 
  væsentlig 
  ved 
  Binde- 
  

   vævstraade, 
  saa 
  at 
  der 
  bliver 
  Rum 
  eller 
  Kanaler, 
  hvori 
  Er- 
  

   næringsvædsken 
  flyder. 
  

  

  Skeden 
  bestaar 
  af 
  to 
  Membraner; 
  den 
  indre 
  er 
  temmelig 
  

   tynd, 
  men 
  fast 
  og 
  er 
  ved 
  sin 
  indre 
  Flade 
  fastvoxen 
  til 
  Axens 
  

   Membrana 
  propria 
  (Cuticula), 
  som 
  tidligere 
  omtalt, 
  imedens 
  den 
  

   ydre 
  Flade 
  er 
  glat, 
  har 
  yderst 
  fine 
  Aabninger 
  bg 
  vender 
  imod 
  

   Skedens 
  Lumen; 
  den 
  ydre 
  Membran 
  er 
  meget 
  tyk, 
  fast 
  og 
  ganske 
  

   eiendommelig. 
  Lige 
  fra 
  Rachis 
  og 
  til 
  Begyndeisen 
  af 
  den 
  bulbøse 
  

   Del 
  er 
  den 
  ydre 
  Membran 
  ganske 
  fri 
  paa 
  sin 
  indre 
  Flade, 
  der 
  er 
  

   glat, 
  gjennomboret 
  af 
  fine 
  Aabninger 
  og 
  har 
  et 
  trekantet 
  Frem- 
  

   spring 
  paa 
  alle 
  4 
  Sider, 
  hvilket 
  svarer 
  til 
  Axefurens 
  Vinkel, 
  som 
  

   det 
  næsten 
  udfylder. 
  Imellom 
  den 
  indre 
  Membrans 
  ydre 
  Flade 
  

   og 
  den 
  ydre 
  Membrans 
  indre 
  Flade 
  er 
  saaledes 
  et 
  Hum 
  rundt 
  

   hele 
  Axen, 
  der 
  udfyldes 
  af 
  Ernæringsfluidum, 
  som 
  gjennom 
  de 
  

   fine 
  Porer 
  kommunicerer 
  med 
  de 
  4 
  Hovedlængdekanaler. 
  I 
  den 
  

   bulbøse 
  Del 
  af 
  Stokken 
  er 
  Forholdet 
  noget 
  anderledes. 
  Her 
  er 
  

   en 
  fuldstændig 
  Sammenvoxning 
  imellom 
  Skedens 
  ydre 
  og 
  indre 
  

   Membran, 
  hvorved 
  det 
  nysnævnte 
  Bum 
  forsvinder; 
  men 
  i 
  det 
  

   Bindevæv, 
  som 
  udfylder 
  Rummet, 
  er 
  der 
  en 
  stor 
  Mængde 
  af 
  Saft- 
  

   kanaler, 
  forsynede 
  med 
  det 
  sædvanlige 
  Epithel. 
  Paa 
  den 
  ydre 
  

   Membrans 
  ydre 
  Flade, 
  der 
  støder 
  umiddelbart 
  til 
  de 
  4 
  Længde- 
  

   kanaler, 
  ere 
  de 
  4 
  Septa 
  insererede, 
  og 
  imellom 
  disse 
  iagttages, 
  fra 
  

   Begyndeisen 
  af 
  den 
  bulbøse 
  Del 
  og 
  lige 
  ned 
  til 
  Axens 
  Beining, 
  

   en 
  ganske 
  særegen 
  Fortykkelss 
  af 
  Membranen. 
  Denne 
  Fortyk- 
  

   kelse 
  (Hypertrophi), 
  der 
  paa 
  enkelte 
  Steder 
  er 
  mindst 
  et 
  Par 
  Milli- 
  

   meter 
  tyk, 
  indtager 
  næsten 
  Kanalens 
  hele 
  Bredde, 
  men 
  er 
  dog 
  bre- 
  

   dest 
  i 
  Yentral- 
  og 
  Dorsalkanalen 
  og 
  frembyder 
  ligesom 
  en 
  Mængde 
  

   Udskj 
  æringer, 
  i 
  hvis 
  Bund 
  findes 
  fine 
  Aabninger, 
  der 
  føre 
  ind 
  til 
  

  

  