﻿Medd. 
  om 
  Norges 
  Fiske 
  i 
  Aarene 
  1879—83. 
  93 
  

  

  de 
  3 
  foreliggende 
  Exempler 
  har 
  det 
  ene 
  17, 
  de 
  2 
  andre 
  (mindre) 
  

   16 
  Straaler 
  i 
  den 
  første 
  af 
  disse 
  Finner. 
  

  

  Farven 
  hos 
  de 
  3 
  Expl. 
  af 
  O. 
  mediterraneus 
  har 
  været 
  mørkt 
  

   graabrun 
  uden 
  tydelige 
  Pletter, 
  men 
  dog 
  med 
  lysere 
  Indblanding 
  

   paa 
  Siderne 
  og 
  Bugen. 
  Sideliniens 
  Porer 
  ere 
  betegnede 
  ved 
  en 
  

   Ælække 
  hvidagtige 
  Puncter, 
  der 
  dog 
  kunne 
  være 
  utydelige. 
  Sand- 
  

   synligvis 
  optræder 
  imidlertid 
  ogsaa 
  denne 
  Art 
  med 
  Pletter, 
  lige- 
  

   som 
  0. 
  vulgaris. 
  

  

  Efter 
  det 
  hidtil 
  foreliggende 
  Materiale 
  ville 
  Diagnoserna 
  og 
  

   de 
  vigtigste 
  Synonj^mer 
  for 
  de 
  2 
  Arter 
  kunne 
  affattes 
  saaledes: 
  

  

  Onos 
  vulgaris, 
  (Yarr.) 
  1836. 
  

  

  ? 
  Gadus 
  argenteolus^ 
  Mont., 
  Mem. 
  Wem. 
  Nat. 
  Hist. 
  Soc 
  vol. 
  II, 
  p. 
  449 
  

  

  (1818). 
  Yngel-Stadiet. 
  

   Motella 
  ^narmto, 
  Miss., 
  Prodr. 
  Ichth. 
  Scand. 
  p. 
  48 
  (1832). 
  (nee 
  Brunn. 
  1768). 
  

   Motella 
  vulgaris, 
  Yarr., 
  Brit. 
  Fish. 
  ed. 
  I. 
  vol. 
  2, 
  pag. 
  186 
  (1836), 
  

   Motella 
  maculata, 
  Günth. 
  Cat. 
  Fish. 
  Brit. 
  Mus. 
  vol. 
  IV, 
  p. 
  366 
  (1862). 
  

   Motella 
  macrophthalma, 
  Güntli., 
  Ann. 
  Mag. 
  Nat. 
  Hist. 
  Ser. 
  3, 
  vol 
  XX, 
  

  

  p. 
  290 
  (1867). 
  Ungen. 
  

  

  • 
  Diagn. 
  Cirri: 
  2 
  Nasal-, 
  1 
  Mental-Traad. 
  

  

  Farven 
  mørkt 
  graagul, 
  med 
  brunsorte 
  (undertiden 
  mindre 
  tydelige) 
  

   Pletter. 
  

  

  Hovedets 
  Længde 
  indeholdes 
  4^ 
  til 
  5 
  Gange 
  i 
  Totall. 
  ; 
  Overkjæ= 
  

   ven 
  naar 
  forbi 
  Øjets 
  bagre 
  Rand. 
  

  

  Øjets 
  Diameter 
  lig 
  Længden 
  af 
  Iste 
  forlængede 
  Dorsalstraale, 
  der 
  

   atter 
  er 
  Hg 
  Snudens 
  Længde. 
  

  

  iste 
  Dorsals 
  Grundlinie 
  kortere 
  end 
  Underkjæven. 
  

  

  Haleroden 
  bred, 
  udgjør 
  ^ 
  af 
  Hovedets 
  Længde, 
  (undertiden 
  endnu 
  

   mere, 
  men 
  sjelden 
  mindre), 
  og 
  indeholdes 
  ikke 
  over 
  1^ 
  Gang 
  i 
  Iste 
  

   Dorsals 
  Grundlinie. 
  

  

  Pectoralernes 
  Spidse 
  naar 
  i 
  Regelen 
  ikke 
  hen 
  til 
  Begyndeisen 
  af 
  

   Iste 
  Dorsal. 
  

  

  D. 
  62—64; 
  A. 
  51—54; 
  P. 
  21, 
  sjelden 
  20; 
  V. 
  8. 
  

  

  Onos 
  mediterraneus, 
  (Lin.) 
  1766. 
  

  

  Gadus 
  mediterraneus, 
  Lin., 
  Syst. 
  Nat. 
  ed. 
  12, 
  tom 
  1, 
  p. 
  441 
  (1766). 
  

  

  Gadus 
  tricirratus, 
  Brunn., 
  Ichth. 
  Mass. 
  p. 
  22 
  (1768). 
  

  

  ? 
  Onos 
  maculatus, 
  Risso, 
  Hist. 
  Nat. 
  Eur. 
  Mér. 
  tom 
  III, 
  p. 
  215 
  (1826). 
  

  

  