﻿94 
  Robert 
  Collett. 
  

  

  Diagn. 
  Cirri 
  : 
  2 
  Nasal-, 
  1 
  Mental-Traad. 
  

  

  Farven 
  mørkt 
  graabrun 
  med 
  lysere 
  Sider 
  og 
  Bug, 
  (altid?) 
  uden 
  

   tydelige 
  Pletter, 
  

  

  Hovedets 
  Længde 
  indeholdes 
  sjelden 
  under, 
  men 
  i 
  Regelen 
  over 
  

   5 
  Gange 
  i 
  Totall. 
  ; 
  Overkjæven 
  naar 
  til 
  eller 
  forbi 
  Øjets 
  bagre 
  Rand. 
  

  

  Øjets 
  Diameter 
  kortere, 
  end 
  Iste 
  forlængede 
  Dorsalstraale, 
  der 
  

   atter 
  er 
  lig 
  Snudens 
  Længde. 
  

  

  Iste 
  Dorsals 
  Grrundlinie 
  længere 
  end 
  Underkjæven. 
  

  

  Haleroden 
  smal, 
  udgjør 
  1 
  af 
  Hovedets 
  Længde, 
  (undertiden 
  endnu 
  

   mindre), 
  og 
  indeholdes 
  næsten 
  3 
  Gange 
  i 
  Iste 
  Dorsals 
  Grundlinie. 
  

  

  Pectoralernes 
  Spidse 
  naar 
  forbi 
  Begyndeisen 
  af 
  Iste 
  Dorsal. 
  

  

  D. 
  55—56; 
  A. 
  47—49; 
  P. 
  16—17; 
  V. 
  6. 
  

  

  101. 
  Ammodytes 
  tohianus, 
  Lin. 
  1766. 
  

  

  A. 
  lancea, 
  Cuv. 
  Regne 
  Anim. 
  ed. 
  2, 
  tom 
  II, 
  p. 
  360 
  (1829). 
  

  

  Denne 
  Art, 
  der 
  er 
  almindelig 
  overalt 
  i 
  sandede 
  Fjordbunde 
  

   langs 
  Landets 
  vestlige 
  og 
  nordlige 
  Kyster, 
  fandt 
  jeg 
  i 
  Slutningen 
  

   af 
  Juli 
  1880 
  at 
  forekomme 
  ved 
  Glrøtø 
  i 
  Lofoten 
  samtidigt 
  i 
  3 
  

   Aldre, 
  hvorimellem 
  der 
  ikke 
  paa 
  denne 
  Tid 
  fandtes 
  Overgange. 
  

   Disse 
  havde 
  en 
  Totall. 
  af 
  omtr. 
  75™™, 
  125"™ 
  og 
  170™™, 
  og 
  vare 
  

   sandsynligvis 
  2, 
  3 
  og 
  4 
  Aar 
  gamle. 
  

  

  Den 
  større 
  Ammodytes, 
  {A. 
  lanceolatus, 
  Lesauv 
  1824, 
  A. 
  

   tohianus, 
  Miss., 
  Kr., 
  nee 
  Lin.), 
  er 
  hidtil 
  ikke 
  med 
  Sikkerhed 
  fun- 
  

   det 
  ovenfor 
  Throndhjemsfj 
  orden, 
  idet 
  den 
  som 
  denne 
  Art 
  anseede 
  

   Yngel 
  fra 
  Foldenfjord 
  (cfr. 
  Medd. 
  1875—78, 
  p. 
  69) 
  er 
  for 
  spæd, 
  

   til 
  at 
  kunne 
  bestemmes 
  med 
  fuld 
  Sikkerhed. 
  

  

  Fierasfer 
  dentatus, 
  Cuv. 
  1829. 
  

  

  Af 
  denne 
  Art, 
  der 
  tidligere 
  var 
  kjendt 
  fra 
  Vest-Europa 
  blot 
  

   i 
  et 
  Par 
  ved 
  de 
  britiske 
  Kyster 
  fundne 
  Exemplarer, 
  blev 
  et 
  stort 
  

   Individ 
  med 
  en 
  Totall. 
  af 
  225™™ 
  fundet 
  i 
  Marts 
  1881 
  Hydende 
  i 
  

   Vandskorpen 
  ved 
  Røvær 
  udenforfor 
  Sta 
  vangenf 
  jorden, 
  og 
  blev 
  af- 
  

   givet 
  til 
  Bergens 
  Musæum 
  af 
  Musæets 
  daværende 
  Conservator, 
  

   Dr. 
  0. 
  Jensen. 
  

  

  Af 
  dette 
  Expl, 
  har 
  jeg 
  givet 
  en 
  nærmere 
  Beskrivelse 
  og 
  Af- 
  

   bildning 
  i 
  Forh. 
  Vid. 
  Selsk. 
  Chra. 
  f 
  1882, 
  No. 
  19. 
  

  

  