﻿Gri-undfjeldsprofilet 
  ved 
  Mjøsens 
  sydende. 
  219 
  

  

  de 
  mægtige 
  kvartsit- 
  og 
  skifer-etager 
  1, 
  som 
  længer 
  nord 
  for 
  

   Hamar 
  ligger 
  under 
  siluretagen 
  2, 
  er 
  der 
  her 
  ikke 
  spor 
  ai', 
  

   heller 
  ikke 
  af 
  sparagmit-etagens 
  lag. 
  

  

  Anderledes 
  forholder 
  det 
  sig 
  paa 
  vestsiden 
  ved 
  Skreia. 
  

   Her 
  er, 
  som 
  sidst 
  skildret 
  af 
  hr. 
  Joh. 
  Vogt 
  (Nyt 
  Mag. 
  f. 
  Naturv. 
  

   bd. 
  28), 
  forandringer 
  i 
  rigt 
  maal 
  tilstede 
  ved 
  den 
  derværende 
  

   granits 
  grændser 
  mod 
  de 
  siluriske 
  etager. 
  Vestsidens 
  granit 
  

   altsaa 
  er 
  yngre 
  end 
  siluretagerne. 
  Heller 
  ikke 
  her 
  lige 
  overfor 
  

   vor 
  linie 
  findes 
  kvartsetagen 
  eller 
  sparagmiten 
  tilstede. 
  Men 
  

   ogsaa 
  paa 
  vestsiden 
  findes 
  disse 
  længer 
  nord. 
  

  

  Paa 
  linien 
  langs 
  østsiden 
  berører 
  man 
  udkanten 
  af 
  de 
  

   større 
  gamle 
  granitfelter, 
  som 
  udbrede 
  sig 
  indentil 
  i 
  landet. 
  

   Der 
  kan 
  ikke 
  være 
  tale 
  om 
  at 
  følge 
  ruter 
  her 
  med 
  detalj-obser- 
  

   vationer 
  dag 
  efter 
  dag 
  i 
  lighed 
  med 
  hvad 
  der 
  forsøges 
  langs 
  

   vor 
  linie. 
  

  

  Dertil 
  er 
  strækningerne 
  for 
  store, 
  og 
  endnu 
  tillykke 
  for 
  

   landet 
  for 
  skovrige. 
  De 
  vandringer, 
  hvorved 
  vi 
  har 
  troet 
  at 
  

   kunne 
  kartlægge 
  egnen, 
  maatte 
  nødvendigvis 
  blive 
  af 
  flygtigere 
  

   natur 
  end 
  en 
  befaring 
  langs 
  disse 
  sprængninger. 
  Men 
  befarin- 
  

   gen 
  af 
  linien 
  har 
  givet 
  støtte 
  til 
  fremdeles 
  at 
  fastholde, 
  at 
  her 
  

   foreligger 
  et 
  gneisfelt 
  med 
  hyppigt 
  mellemkommende 
  granit, 
  

   snart 
  i 
  uopløseligt 
  virvar 
  eller 
  saa 
  sammenblandet, 
  at 
  man 
  har 
  

   vanskeligt 
  for 
  at 
  vælge 
  betegnelsen, 
  naar 
  det 
  skal 
  optegnes 
  

   eller 
  kartlægges, 
  snart 
  hver 
  for 
  sig 
  i 
  tilstrækkeligt 
  arronderede 
  

   felter, 
  saaledes 
  at 
  man 
  ikke 
  faar 
  aarsag 
  til 
  at 
  vide 
  sig 
  uvis. 
  

  

  Fra 
  Minne. 
  

  

  I 
  den 
  Iste 
  skjæring 
  efter 
  at 
  man 
  har 
  passeret 
  jernbanens 
  

   bro 
  ved 
  Minne 
  sees 
  hornblendegneis, 
  fald 
  stærkt 
  mod 
  v. 
  20° 
  s. 
  

   Lagene 
  er 
  foldede 
  saaledes, 
  at 
  de 
  paa 
  dagfladen 
  i 
  plan 
  tegne 
  

   sig 
  ombøiede 
  og 
  tilbageløbende. 
  

  

  Overfladen 
  af 
  gneisen 
  er 
  her 
  oprudet 
  paa 
  en 
  egen 
  maade. 
  

   Der 
  sees 
  fremragende 
  fiugerbrede 
  skillevægge 
  (septa) 
  mellem 
  

   fordybede 
  ruder. 
  Kammen 
  er 
  fremkommet 
  derved, 
  at 
  en 
  slet 
  

  

  