﻿244 
  Th. 
  Kjerulf. 
  

  

  I 
  samme 
  retniog 
  som 
  et 
  helt 
  tog 
  med 
  disse 
  ved 
  punkter 
  

   markerede 
  linier 
  sees 
  fine 
  aarer, 
  fyldte 
  med 
  en 
  lys 
  gulbrun 
  

   glimmer-lignende 
  snbstants, 
  der 
  viser 
  polarisationsfarver 
  i 
  kvart- 
  

   sen, 
  men 
  klare 
  tilsyneladende 
  tomme 
  kanaler 
  i 
  feldspaten. 
  

   Naar 
  disse 
  kanaler 
  overskjære 
  krystaller 
  til 
  ex. 
  en 
  straalsten, 
  

   en 
  epidot-søile, 
  en 
  apatitnaal, 
  da 
  kan 
  stundom 
  krystaldelene 
  

   sees 
  noget 
  dislocerede. 
  Ogsaa 
  hornblenden, 
  ogsaa 
  jernertsen 
  

   deles 
  af 
  disse 
  aarer. 
  Derimod 
  kan 
  det 
  ikke 
  sees 
  tydeligt, 
  om 
  

   de 
  skjære 
  gjennem 
  biotiten, 
  men 
  heller 
  tabe 
  de 
  sig 
  i 
  den, 
  eller 
  

   afbrydes 
  af 
  den. 
  Aaren 
  besidder 
  en 
  traadig 
  eller 
  bladig 
  struk- 
  

   tur, 
  og 
  disse 
  traade 
  eller 
  blade, 
  naar 
  de 
  indstilles 
  mellem 
  kryd- 
  

   sede 
  nikoler, 
  slukke 
  lige 
  ud; 
  derimod 
  er 
  ingen 
  pleokroisme 
  

   synbar. 
  En 
  sericit-agtig 
  substants? 
  

  

  4. 
  o. 
  Glimmergneis, 
  Ulvin 
  skj. 
  4 
  sydligst 
  (1.85 
  & 
  2.85). 
  

   Bergarten 
  er 
  en 
  almindelig 
  gneisskifer, 
  graa 
  ved 
  en 
  mængde 
  

   glimmerskjæl, 
  som 
  blinke 
  i 
  det 
  skivede 
  brud 
  (se 
  fig. 
  2). 
  

  

  Præparaterne 
  var 
  slebne 
  _L 
  og 
  4= 
  skivningen; 
  i 
  det 
  første 
  

   kommer 
  den 
  rådvise 
  ordning 
  af 
  bestanddelene 
  tilsyne. 
  Disse 
  

   er 
  kvarts 
  i 
  rigelig 
  fast 
  overveiende 
  mængde. 
  Kvartspartierne 
  

   tegnes 
  med 
  rækker 
  af 
  porer; 
  for 
  polariseret 
  lys 
  sees, 
  at 
  disse 
  

   partier 
  differere 
  til 
  mange 
  i 
  hinanden 
  hagede 
  korn, 
  som 
  er 
  for- 
  

   skjelligt 
  orienterede 
  i 
  optisk 
  henseende. 
  De 
  matte 
  flekker, 
  

   som 
  er 
  indstrøede 
  mellem 
  kvartsen, 
  sees 
  for 
  X 
  180 
  at 
  være 
  

   plagioklas, 
  hvidglimmer-fyldt. 
  

  

  Glimmeren, 
  som 
  er 
  omspredt 
  rigeligt 
  i 
  præparat 
  5, 
  men 
  

   mere 
  radvis 
  i 
  præparat 
  4, 
  er 
  brunlig 
  biotit, 
  men 
  derhos 
  navnlig 
  

   udstrakt 
  i 
  skivningens 
  retning 
  rigelig 
  muskovit; 
  ogsaa 
  enkelte 
  

   grønne 
  kloritblade 
  findes 
  indimellem, 
  navnlig 
  ligesom 
  afhængig 
  

   af 
  biotiten. 
  

  

  Derhos 
  sees 
  svovlkis 
  i 
  pyritoedre, 
  magnetit 
  i 
  oktaedre, 
  

   titanit 
  med 
  spor 
  af 
  krystalkonturer, 
  epidotstykker 
  (?), 
  endelig 
  

   ogsaa 
  enkeltvis 
  eller 
  med 
  biotiten 
  zirkon 
  i 
  afrundet 
  krystalform, 
  

   bredde 
  til 
  længde 
  0.03 
  og 
  005 
  m.m., 
  gulagtig, 
  optisk 
  -|- 
  prøvet 
  

   med 
  gipsblad 
  gult 
  Iste 
  og 
  rødt 
  Iste 
  orden. 
  

  

  6'. 
  Gneis. 
  Ulvin 
  (12.84). 
  Denne 
  viser 
  sig 
  for 
  øiet 
  som 
  

   en 
  seig 
  massiv 
  dioritlignende 
  gneis, 
  uden 
  udpræget 
  parallel- 
  

   struktur. 
  For 
  mikroskopet 
  sees, 
  at 
  det 
  er 
  en 
  augitholdig 
  

   bergart. 
  

  

  Plagioklas 
  og 
  mikroklin 
  (?), 
  den 
  sidste 
  teldspat 
  maaske 
  

  

  