﻿Grundfjeldsprofilet 
  ved 
  Mjøsens 
  sydende. 
  245 
  

  

  overveiende, 
  og 
  begge 
  opfyldte 
  med 
  hvidglimmerblade. 
  Biotit 
  

   med 
  rigeligt 
  indsluttet 
  apatit, 
  hvis 
  optiske 
  karakter 
  prøves 
  

   bedst 
  med 
  gipsblad 
  rødt 
  af 
  l^te 
  orden; 
  i 
  det 
  hexagonale 
  snit 
  

   sees 
  stundom 
  et 
  centralt 
  punkt. 
  

  

  Grøn 
  augit, 
  ikke 
  pleokroitisk, 
  med 
  vakre 
  klyvninger, 
  og 
  

   leiligbedsvis 
  i 
  snit, 
  hvor 
  udslukningen 
  sker 
  indtil 
  45—46° 
  mod 
  

   klyvningsretningen, 
  derhos 
  ogsaa 
  i 
  tvillinglameller 
  med 
  30 
  — 
  45° 
  

   paa 
  hver 
  side 
  tvillinglinien. 
  Augiten 
  indeslutter 
  sorte 
  jernerts- 
  

   korn 
  tildels 
  fordelte 
  paa 
  klyvningerne; 
  den 
  indesluttes 
  selv 
  af 
  

   biotiten, 
  den 
  er 
  ældst 
  af 
  disse. 
  Biotiten 
  indeholder 
  ogsaa 
  sorte 
  

   titanjernerts 
  korn 
  med 
  krands 
  af 
  brunlig, 
  klar, 
  grynet 
  titanit. 
  

  

  7. 
  Gneis. 
  Ulvin 
  (36.85). 
  Uden 
  synlig 
  parallelstruktur 
  

   sees: 
  hornblende 
  rigelig, 
  plagioklas 
  vakker, 
  klar, 
  men 
  pletvis 
  

   angrebet 
  og 
  fyldt 
  med 
  hvidglimmer-skjæl, 
  klorit 
  (eller 
  oliven- 
  

   grøn 
  glimmer) 
  associeret 
  med 
  hornblende-skiverne, 
  kun 
  lidet 
  

   pleokroitisk, 
  kvarts 
  i 
  sparsomme 
  korn, 
  apatitnaale 
  i 
  hin 
  klorit, 
  

   magnetjern 
  tildels 
  sammen 
  med 
  apatit, 
  svovlkis, 
  endelig 
  ogsaa 
  

   klar, 
  søgrøn, 
  brunplettet 
  straalig 
  klorit, 
  som 
  forholder 
  si^ 
  optisk 
  

   + 
  i 
  klyvningens 
  retning, 
  altsaa 
  retningen 
  a 
  =^ 
  c 
  er 
  -i-, 
  ikke 
  -f- 
  

   saaledes 
  som 
  kloriten 
  (klinoklor) 
  i 
  amfiboliten 
  No. 
  31. 
  Denne 
  

   tør 
  være 
  kloritoid. 
  

  

  Derhos 
  en 
  eneste 
  krystalkontur, 
  som 
  turde 
  være 
  augit 
  ifølge 
  

   udslukning 
  32° 
  og 
  livlig 
  polarisationsfarve; 
  den 
  er 
  sammensat 
  

   af 
  en 
  mængde 
  parallelt 
  ordnede 
  smaakrystaller. 
  

  

  Endelig 
  ogsaa 
  indesluttet 
  i 
  hornblenden 
  mindre 
  krystaller, 
  

   næsten 
  farveløse, 
  men 
  angrebne 
  i 
  lighed 
  med 
  plagioklasen; 
  kan 
  

   ved 
  polarisationsfarve, 
  ved 
  udslukning 
  indtil 
  om 
  38°, 
  ogsaa 
  ved 
  

   kontur 
  tydes 
  som 
  augit. 
  

  

  Saaledes 
  er 
  denne 
  seige 
  dioritlignende 
  gneis 
  fra 
  Ulvin 
  en 
  

   med 
  visse 
  varieteter 
  af 
  kersantit 
  beslægtet 
  bergart. 
  Den 
  er 
  

   opført 
  som 
  gneis, 
  fordi 
  den 
  ikke 
  under 
  befaringen 
  af 
  terrænet 
  

   eller 
  profilerne 
  paa 
  nogen 
  evident 
  maade 
  forresten 
  adskilte 
  sig 
  

   fra 
  den 
  øvrige 
  gneismasse, 
  pag. 
  223. 
  

  

  8. 
  Hvid 
  gneis, 
  itutrykket, 
  Ulvin 
  (VIII.84). 
  Denne 
  bergart 
  be- 
  

   staar 
  fornemlig 
  af 
  feldspat, 
  i 
  hvilken 
  jeg 
  ikke 
  har 
  iagttaget 
  tvilling- 
  

   stribning; 
  hertil 
  kommer 
  kvarts, 
  biotit 
  og 
  muskovit, 
  hvilke 
  to 
  sidste 
  

   forekommer 
  sammenvoksede 
  med 
  paralleltstillede 
  gjennemgange. 
  

  

  Grlimmermineralerne, 
  navnlig 
  biotiten, 
  er 
  ofte 
  opfyldte 
  af 
  

   smaa, 
  rødt 
  gjennemskinnende, 
  sekssidige 
  jernglanstavler. 
  

  

  