﻿246 
  Th. 
  Kjerulf. 
  

  

  ' 
  Til 
  de 
  opregnede 
  bestanddele 
  kommer 
  endvidere 
  et 
  kloritisk 
  

   mineral, 
  en 
  sort 
  jernerts 
  og 
  apatit. 
  Dr. 
  H. 
  R. 
  

  

  Videre 
  smaakrystaller 
  0.004 
  m.m., 
  tilsyneladen'de 
  kvadratiske, 
  

   og 
  nogle 
  af 
  ^irkon 
  udseende, 
  men 
  neppe 
  saa 
  stærkt 
  lysbrydende 
  

   som 
  zirkon, 
  den 
  optiske 
  karakter 
  kan 
  neppe 
  bestemmes, 
  hvori- 
  

   mellem 
  ogsaa 
  en 
  V-formet 
  tvilling, 
  følgelig 
  rutil; 
  endelig 
  smaa- 
  

   krystaller 
  af 
  næsten 
  lignende 
  udseende 
  men 
  som 
  slukke 
  45° 
  

   mod 
  længderetningen, 
  titanit?, 
  samt 
  vakker 
  hornblende, 
  pleo- 
  

   kroitisk, 
  kjendelig 
  ved 
  sine 
  2 
  klyvninger, 
  og 
  i 
  enkelte 
  ved 
  præ- 
  

   paratets 
  sprækker 
  løsrevne 
  søiler, 
  der 
  vise 
  udslukning 
  om 
  14° 
  

   i 
  forhold 
  til 
  længden, 
  hvorhos 
  de 
  i 
  denne 
  retning 
  kan 
  prøves 
  

   med 
  gipsblad 
  at 
  være 
  optisk 
  -f 
  • 
  

  

  Det 
  synes 
  som 
  om, 
  i 
  den 
  ogsaa 
  for 
  øiet 
  særdeles 
  tydeligt 
  

   itutrykkede, 
  knuste, 
  hvide 
  gneis, 
  (hornblenden) 
  straalsten 
  saavel 
  

   som 
  de 
  af 
  Dr. 
  Reusch 
  nævnte 
  sammenvoxede 
  2 
  glimmere 
  og 
  

   klorit 
  særligt 
  huse 
  ved 
  de 
  sprækker, 
  som 
  løbe 
  gjennem 
  mas- 
  

   sen; 
  udenfor 
  sprækkernes 
  linier 
  er 
  neppe 
  hornblende 
  at 
  se 
  

   ialfald; 
  de 
  2 
  glimmere 
  sætte 
  sig 
  mest 
  parallel 
  sprækkerne. 
  

  

  Spør 
  af 
  trykvirkning 
  forresten 
  kan 
  ikke 
  i 
  regelen 
  her 
  være 
  

   at 
  iagttage. 
  Der 
  sees 
  en 
  apatitnaal 
  med 
  spor 
  af 
  tryk^ 
  som 
  har 
  

   brækket 
  søilekrystallen 
  af 
  efter 
  den 
  basiske, 
  klyvning, 
  den 
  prø- 
  

   ves 
  med 
  gipsblad 
  optisk 
  -=- 
  i 
  længderetningen. 
  Men 
  ellers 
  er 
  

   den 
  temmelig 
  rigeligt 
  indstrøede 
  apatit, 
  af 
  længde 
  0.1 
  mm., 
  

   tykkelse 
  0.05, 
  uden 
  saadant 
  spor. 
  

  

  9. 
  Hvid 
  gneis. 
  Ulvin 
  (VII.84). 
  Denne 
  bergart 
  indeholder 
  

   kvarts, 
  feldspat, 
  tildels 
  tvillingstribet, 
  og 
  hiotit. 
  Accessorisk 
  

   forekommer 
  rutil 
  ofte 
  i 
  tvillinger 
  samt 
  apatit. 
  Dr. 
  H. 
  R. 
  

  

  Rutilen 
  i 
  naale, 
  enkelte, 
  tynde 
  eller 
  i 
  tvillinger 
  saavel 
  knæ- 
  

   formede 
  som 
  hjerteformede, 
  gule, 
  med 
  endespidser 
  fuldkommen 
  

   uskadte. 
  

  

  Apatiten 
  i 
  forholdsvis 
  til 
  rutilnaalene 
  mest 
  noget 
  større. 
  

   tykkere 
  korn, 
  søilestykker, 
  ogsaa 
  fuldstændige 
  krystaller, 
  nem- 
  

   lig 
  baade 
  slidte, 
  afbrækkede 
  og 
  hele; 
  de 
  kunde 
  bestemmes 
  ved 
  

   gipsblad 
  som 
  optisk 
  -i- 
  i 
  længderetningen; 
  i 
  apatit 
  sad 
  et 
  jern- 
  

   erts 
  korn. 
  Formen 
  er 
  oP, 
  qo 
  P, 
  P. 
  

  

  Derhos 
  sees 
  ogsaa 
  sparsommere: 
  smaaiåraabelignende 
  svagt 
  

   brunlige 
  zirkoner 
  i 
  afrundede 
  krystalkontujrer, 
  stærkt 
  lysbry- 
  

   / 
  dende 
  rene, 
  tykke, 
  korte, 
  forholdende 
  sig 
  optisk 
  + 
  ' 
  længde- 
  

   røtningen. 
  

  

  