﻿254 
  Th. 
  Kjerulf. 
  

  

  i 
  et 
  og 
  samme 
  kvartskorn, 
  gribe 
  mere 
  uregelmæssigt 
  i 
  hver- 
  

   andre. 
  

  

  21. 
  Fehlt, 
  Ulvin, 
  skjæring 
  1—3 
  (IV.84). 
  

  

  Felsiten 
  viser 
  sig 
  for 
  mikroskopet 
  at 
  være 
  en 
  vakker 
  fin- 
  

   kornet 
  mikroklin-granit 
  med 
  muskovit. 
  Kvartsen 
  har 
  vædske- 
  

   indslutninger, 
  snorene 
  med 
  disse 
  naar 
  ikke 
  udenfor 
  de 
  enkelte 
  

   kvarts-individer 
  eller 
  korn. 
  Disse 
  korn 
  eller 
  i 
  præparatet 
  skiver 
  

   vise 
  den 
  sammensætning 
  som 
  just 
  nævnt, 
  idet 
  de 
  sammensæt- 
  

   tende 
  lameller 
  differere 
  med 
  en 
  liden 
  vinkel 
  under 
  udsluk- 
  

   ningen; 
  et 
  individ 
  overskaaret 
  _L 
  paa 
  c 
  axen 
  forholdt 
  sig 
  optisk 
  

   1-axig 
  og 
  var 
  meget 
  lappet 
  af 
  kontur. 
  

  

  Al 
  feldspat 
  sees 
  2 
  slags, 
  en 
  klar, 
  en 
  taaget. 
  De 
  klare 
  er 
  

   mikroklin 
  tildels 
  eller 
  ortoklas 
  nogle, 
  hine 
  kjendelige 
  ved 
  det 
  

   eiendommelige 
  fine 
  gitter, 
  naar 
  snittene 
  ligge 
  saaledes, 
  og 
  med 
  

   smaa 
  udslukninger; 
  de 
  taagede 
  er 
  plagioklas, 
  lamellerne 
  ud- 
  

   slukke 
  fra 
  kun 
  nogle 
  grader 
  indtil 
  12 
  — 
  15° 
  paa 
  hver 
  side 
  dele- 
  

   linien; 
  de 
  er 
  fulde 
  af 
  tilsyneladende 
  huller 
  eller 
  uregelmæssige 
  

   pletter. 
  

  

  Muskoviten 
  udslukker 
  lige, 
  da 
  dens 
  skiver 
  er 
  overskaarne 
  

   paa 
  tværs; 
  forholde 
  sig 
  i 
  denne 
  retning 
  prøvede 
  med 
  gipsblad 
  

   optisk 
  -f; 
  nogle 
  ere 
  tvillinger, 
  kjendelige 
  ved 
  de 
  forskjellige 
  

   farvenuancer 
  hos 
  de 
  2 
  individer, 
  idet 
  de 
  indtræde 
  i 
  stillingen 
  

   45° 
  mellem 
  de 
  krydsede 
  nikoler. 
  Sammensætningsfladen 
  er 
  

   basis. 
  Muskoviten 
  er 
  kjendelig 
  ogsaa 
  ved 
  sine 
  iriserende 
  pola- 
  

   risationsfarver, 
  den 
  viser 
  ikke 
  pleokroismus. 
  

  

  Ogsaa 
  kloritblade, 
  overskaarne 
  ligeledes 
  ofte 
  tværs 
  mod 
  

   skiven, 
  men 
  ogsaa 
  med 
  bladet 
  parallel 
  præparatets 
  flade, 
  kjen- 
  

   des 
  ved 
  pleokroismus 
  og 
  grøn 
  farve. 
  

  

  Granat 
  hist 
  og 
  her, 
  svagt 
  almandinrøde, 
  de 
  vise 
  kun 
  tildels 
  

   krystal 
  konturer, 
  de 
  adskille 
  sig 
  ved 
  størrelsen 
  samt 
  ved 
  sin 
  

   ikke 
  i 
  længden 
  udtrukne 
  og 
  ikke 
  tilspidsede 
  form 
  fra 
  anatasen^ 
  

   hvorhos 
  de 
  forholde 
  sig 
  isotrope. 
  

  

  Svovlkis 
  i 
  terninger. 
  (Derhos 
  sees 
  sorte 
  korn 
  i 
  snore, 
  som 
  

   ikke 
  deltage 
  i 
  den 
  øvrige 
  parallelstruktur 
  i 
  præparatet, 
  men 
  

   løbe 
  tværs; 
  de 
  ledsages 
  af 
  brunligt 
  støv. 
  Dette 
  er 
  vel 
  ikke 
  

   andet 
  end 
  sprækker 
  i 
  præparatet 
  samt 
  støv 
  af 
  slibepulveret). 
  

  

  Anatas 
  svagt 
  gulbrun, 
  disse 
  smaa 
  krystaller, 
  klare 
  luende, 
  

   stærkt 
  konturerede 
  har 
  megen 
  lighed 
  i 
  korn 
  med 
  zirkon, 
  men 
  

   foruden 
  ved 
  optræden 
  af 
  basis 
  averteres 
  man 
  derved, 
  at 
  de 
  for- 
  

  

  