﻿Grundtjeldsprofilet 
  ved 
  Mjøsens 
  sydende. 
  2H9 
  

  

  Hvidglimmeren 
  er 
  adskilt 
  fra 
  epidoten 
  ved 
  de 
  under 
  no. 
  41 
  

   (feldspatøie) 
  nævnte 
  kjendetegn. 
  

  

  Ogsaa 
  her 
  (ligesom 
  i 
  no. 
  34) 
  et 
  rombisk 
  klart, 
  haardt 
  

   mineral. 
  

  

  Derivaterne 
  er 
  her 
  klorit, 
  titanit, 
  epidot 
  og 
  hvidglimmer, 
  

   navnlig 
  af 
  biotit, 
  af 
  t'tanjern 
  og 
  af 
  plagioklas. 
  

  

  Disse 
  derivater 
  sees 
  ogsaa 
  at 
  være 
  tilstede 
  i 
  triturations- 
  

   aarernes 
  fingrynede 
  masse. 
  

  

  3ß. 
  Granit, 
  Tangen 
  (11.8H). 
  

  

  Denne 
  bergarts 
  hovedmasse, 
  som 
  bestaar 
  af 
  kvarts 
  og 
  feld- 
  

   spat, 
  har 
  en 
  noget 
  eiendommelig 
  struktur. 
  Den 
  sammensættes 
  

   af 
  en 
  finkornet 
  blanding 
  af 
  kvarts 
  med 
  noget 
  feldspat, 
  hvori 
  

   ligger 
  udskilt 
  feldspatindivider, 
  enkeltvis 
  eller 
  et 
  par 
  sammen, 
  

   Orthoklas 
  eller 
  gittertegnet 
  mikroklin, 
  fremdeles 
  korn, 
  som 
  ud- 
  

   gjøres 
  af 
  et 
  aggregat 
  kvartsindivider, 
  større 
  end 
  dem, 
  som 
  

   forekommer 
  i 
  den 
  nævnte 
  finkornede 
  blanding. 
  Biotit 
  optræder 
  

   i 
  brunlige 
  flekker, 
  temmelig 
  sparsomt; 
  en 
  del 
  muskovit 
  er 
  be- 
  

   mærket, 
  endvidere 
  lidt 
  epidot. 
  Dr. 
  H. 
  R. 
  

  

  Feldspaten 
  synes 
  at 
  være 
  dels 
  ortoklas, 
  dels 
  mikroklin, 
  

   dels 
  ogsaa 
  en 
  plagioklas. 
  I 
  den 
  finkornede 
  bindemasse 
  mellem 
  

   de 
  større 
  skiver 
  sees 
  ogsaa 
  blandt 
  de 
  øvrige 
  smaadele 
  epidot- 
  

   korn 
  i 
  klaser 
  og 
  rader; 
  den 
  er 
  svagt 
  gul, 
  klar, 
  stærkt 
  polari- 
  

   serende. 
  Raderne 
  blive 
  noglesteds 
  ganske 
  tynde 
  og 
  sammen- 
  

   hængende, 
  og 
  idet 
  objektivlindsen 
  sænkes, 
  sees, 
  at 
  de 
  gaa 
  paa 
  

   dybet 
  som 
  fyldende 
  en 
  fin 
  aare. 
  Ogsaa 
  brun 
  biotit 
  sees 
  i 
  tynde 
  

   fliser 
  paa 
  samme 
  vis. 
  Et 
  og 
  andet 
  epidotkorn 
  holder 
  sig 
  nogle- 
  

   steds 
  ved 
  biotiten. 
  Det 
  er 
  muligt, 
  at 
  brunlige 
  korn 
  eller 
  klaser, 
  

   der 
  besidde 
  titanit-udseende, 
  er 
  ikke 
  andet 
  end 
  ved 
  nogen 
  ved- 
  

   hængende 
  biotit 
  dunklere 
  farvet 
  epidot. 
  Etsteds 
  tvivlsom 
  gra- 
  

   nat 
  (?) 
  ved 
  epidoten. 
  

  

  Kataklas-strukturen 
  er 
  her 
  yderst 
  paafaldende; 
  de 
  store 
  

   feldspatskiver 
  i 
  præparatet 
  er 
  fryndsede 
  og 
  lappede 
  som 
  figuren 
  

   23 
  og 
  24 
  viser, 
  derhos 
  noglesteds 
  er 
  en 
  flig 
  bragt 
  ud 
  af 
  sin 
  

   oprindeligt 
  orienterede 
  stilling, 
  hvad 
  der 
  sees 
  ved 
  udsluknings- 
  

   retningerne 
  samt 
  i 
  klyvningernes 
  spor 
  (paa 
  tegningen 
  er 
  de 
  

   ffcrste 
  antydet 
  ved 
  tykt 
  hvidt 
  kryds). 
  Derhos 
  er 
  de 
  fulde 
  af 
  

   huller 
  og 
  indtrængende 
  bugtede 
  flige, 
  og 
  den 
  i 
  modsætning 
  til 
  

   disse 
  store 
  skiver, 
  der 
  hver 
  gang 
  næsten 
  optage 
  synsfeltet 
  

  

  