﻿Gvundfjeldsprotilet 
  ved 
  Mjøsens 
  sydeude. 
  271 
  

  

  Ogsaa 
  kvarts 
  viser 
  sig 
  i 
  præparatet 
  som 
  større 
  skiver. 
  

   Den 
  enkelte 
  skive 
  udgjøres 
  oftest 
  af 
  flere 
  lidt 
  forskjelligt 
  .orien- 
  

   terede 
  stykker 
  med 
  tildels 
  uregelmæssig 
  grændse, 
  saaledes 
  som 
  

   man 
  kjender 
  fra 
  kvarts 
  i 
  penetrations-tvillinger, 
  og 
  med 
  ringe 
  

   udslukningsforskjel 
  indbyrdes. 
  Det 
  sees 
  da, 
  at 
  de 
  sædvanlige 
  

   linier 
  eller 
  rækker 
  med 
  smaablærer 
  uforstyrrede 
  stryge 
  fra 
  det 
  

   ene 
  parti 
  ind 
  i 
  det 
  andet, 
  indenfor 
  en 
  og 
  samme 
  skive 
  altsaa. 
  

   Men 
  just 
  herved 
  kan 
  ogsaa 
  sees, 
  hvorledes 
  en 
  saadan 
  oprindeligt 
  

   sammensat 
  kvartsskive 
  kan 
  træffe 
  til 
  under 
  den 
  stedfundne 
  

   knusning 
  at 
  være 
  delt, 
  og 
  at 
  delene 
  er 
  fjernede 
  fra 
  hverandre, 
  

   og 
  at 
  bindemasse 
  er 
  klemt 
  ind 
  dem 
  imellem. 
  

  

  Saavel 
  omkring 
  feldspat- 
  og 
  mikroklin- 
  som 
  om 
  kvarts- 
  

   skiverne 
  kan 
  bemærkes, 
  at 
  smaabiter 
  i 
  bindemassen 
  lige 
  hos 
  

   er 
  af 
  samme 
  slags, 
  saaledes 
  mikroklin-biter 
  leirede 
  hos 
  mikro- 
  

   klin-skiverne, 
  kvarts-biter 
  om 
  kvartsskiverne 
  til 
  ex. 
  ved 
  en 
  

   spids, 
  som 
  et 
  lidet 
  slæb 
  o. 
  s. 
  v. 
  Dette 
  er 
  noksaa 
  paafaldende 
  

   noglesteds 
  , 
  ihvorvel 
  ogsaa 
  saa 
  at 
  sige 
  fremmed 
  strøm 
  af 
  

   kvartsgryn 
  f. 
  ex. 
  kan 
  stryge 
  nærmest 
  forbi 
  feldspatranden 
  og 
  

   omvendt. 
  

  

  Neppe 
  nogetsteds 
  i 
  præparatet 
  sees 
  hos 
  skiverne 
  en 
  hel 
  

   rand 
  i 
  ret, 
  brækket 
  eller 
  buet 
  løb, 
  men 
  altid 
  fliget 
  eller 
  smaa- 
  

   fryndset, 
  om 
  end 
  kun 
  i 
  kontur 
  med 
  smaa 
  indhug 
  som 
  paa 
  et 
  

   saugblad. 
  

  

  37. 
  Hvid 
  granit. 
  Tangen 
  (19.84), 
  pag. 
  228. 
  

  

  I 
  særdeles 
  fremtrædende 
  kataklas-struktur 
  sees 
  skiver 
  af 
  

   plagioklas 
  og 
  ortoklas, 
  tildels 
  mikroklin, 
  derhos 
  kvartskorn 
  

   gjerne 
  forholdsvis 
  mindre, 
  videre 
  fliser 
  af 
  biotit, 
  muskovit-blade, 
  

   magnetjernkorn, 
  enkelte 
  zirkoner, 
  et 
  brunt 
  svagt 
  polariserende 
  

   mineral 
  (titanit?). 
  

  

  Feldspat-skiverne 
  er 
  fryndsede, 
  knuste. 
  Her 
  aftegnes 
  X 
  30 
  

   en 
  ortoklas-skive; 
  den 
  er 
  ved 
  knusningen 
  brudt 
  i 
  flere 
  stykker, 
  

   og 
  klyvningernes 
  spor, 
  ligesom 
  endnu 
  bedre 
  de 
  ulige 
  udsluk- 
  

   ninger 
  her 
  betegnede 
  ved 
  hvide 
  kryds, 
  vise, 
  at 
  disse 
  stykker 
  er 
  

   indbyrdes 
  noget 
  deplacerede. 
  En 
  strøm 
  af 
  mikroliter 
  vælter 
  

   frem 
  i 
  det 
  finknuste, 
  navnlig 
  hvidglimmer-skjæl, 
  ogsaa 
  deri- 
  

   mellem 
  titanit, 
  epidot. 
  Alt 
  dette 
  smaa 
  fnug 
  kunde 
  ikke 
  teg- 
  

   ningen 
  fremstille, 
  kun 
  paa 
  3 
  steder 
  magnetjernkorn 
  derimellem. 
  

   Udenom 
  skiven 
  sees 
  bindemassens 
  kvartskorn 
  tæt 
  hagede 
  i 
  

   hverandre. 
  

  

  