﻿Grundfjeldsprofilet 
  ved 
  Mjøsens 
  sydende. 
  277 
  

  

  Disse 
  kvarts, 
  feldspat-partier 
  omgives 
  af 
  grøn 
  klorit, 
  epidot 
  

   og 
  titanit 
  med 
  titanjernkorn, 
  og 
  det 
  samme 
  selskab 
  trænger 
  

   ogsaa 
  ind 
  paa 
  ridser, 
  aarer, 
  huller 
  i 
  feldspaten 
  saavel 
  som 
  i 
  

   kvartsen. 
  

  

  Bergarten 
  kan 
  vel 
  nævnes 
  protogin-granit 
  (pag. 
  223). 
  

  

  4:3. 
  Protogin-granit 
  i 
  aarer, 
  Ulvin, 
  skj. 
  2 
  (15.84). 
  

  

  Der 
  sees 
  overveiende 
  mat 
  plagioklas 
  samt 
  vakker 
  klar 
  

   kvarts, 
  dertil 
  i 
  rækker 
  og 
  klatter 
  omstrøet 
  titanjern 
  med 
  krands 
  

   af 
  titanit 
  og 
  ledsager 
  epidot, 
  alt 
  i 
  grøn 
  klorit. 
  

  

  Plagioklasen 
  er 
  ganske 
  opfyldt 
  af 
  smaablade 
  eller 
  skjæl 
  af 
  

   hvidglimmer-udseende, 
  derhos 
  ogsaa 
  vistnok 
  med 
  epidotnaale. 
  

   Titanjernets 
  partier 
  er 
  ofte 
  ganske 
  rudimentære, 
  fordelt 
  som 
  

   stave 
  med 
  .titanit 
  indimellem. 
  Epidoten 
  har 
  fra 
  omgivelserne 
  

   indvandret 
  endog 
  leilighedsvis 
  paa 
  retløbende 
  ridser 
  i 
  kvartsen. 
  

   Muligt 
  er 
  zirkon 
  tilstede. 
  Det 
  er 
  ofte 
  vanskeligt 
  at 
  prøve 
  zir- 
  

   konens 
  optiske 
  karakter, 
  i 
  parallel 
  polariseret 
  lys 
  for 
  gipsblad 
  

   Iste 
  orden, 
  formedelst 
  ridser 
  og 
  sprækker, 
  hvorved 
  polarisations- 
  

   farven 
  forvirres. 
  Svovlkis 
  i 
  enkelte 
  kuber. 
  

  

  Det 
  er 
  ogsaa 
  muligt, 
  at 
  præparatet 
  viser 
  en 
  turmalin, 
  over- 
  

   skaaret 
  _L 
  søilen. 
  

  

  Hvad 
  her 
  er 
  nævnt 
  klorit 
  er 
  et 
  grønt 
  mineral, 
  pleokroïtisk, 
  

   men 
  ikke 
  stærkt, 
  blaaliggrønt 
  parallel 
  klyvningsretningen, 
  gul- 
  

   grønt 
  lodret 
  derimod. 
  Et 
  blad 
  oP 
  er 
  udslukket 
  næsten 
  ganske 
  

   under 
  omdreining 
  mellem 
  krydsede 
  nikoler; 
  i 
  klyvningsretnin- 
  

   gen 
  sker 
  udslukningen 
  lige, 
  derhos 
  i 
  denne 
  retning 
  optisk 
  -i-, 
  

   prøvet 
  med 
  gipsblad 
  rødt 
  Iste 
  orden. 
  Det 
  tør 
  saaledes 
  være 
  

   klinoklor. 
  

  

  44, 
  Oraa 
  granit, 
  Ulvin, 
  shj. 
  4 
  (11.84) 
  bestaar 
  af 
  feldspat, 
  

   for 
  største 
  delen 
  mikroklin, 
  undtagelsesvis 
  ogsaa 
  plagioklas, 
  kvarts 
  

   med 
  vædskeindslutninger, 
  biotit 
  og, 
  som 
  accessorisk 
  bestanddel, 
  

   zirkon 
  i 
  smaa, 
  tykke, 
  stærkt 
  lysbrydende, 
  lige 
  udslukkende, 
  svagt 
  

   brunlige 
  seriler, 
  der 
  neppe 
  viser 
  nogen 
  pleochroismus. 
  Dr. 
  H. 
  E. 
  

  

  Fremdeles 
  findes 
  i 
  præparatet 
  magnetjern 
  med 
  vedhængende 
  

   spor 
  af 
  biotit, 
  nogen 
  klorit, 
  blaagrøn 
  og 
  gulgrøn, 
  i 
  lapper 
  og 
  

   flekker, 
  samt 
  med 
  den 
  ogsaa 
  epidot. 
  

  

  Her 
  er 
  kataklas 
  struktur. 
  Den 
  stedfundne 
  itutrykning 
  kom- 
  

   mer 
  tydeligt 
  tilskue 
  i 
  mikroklinens 
  skiver 
  derved 
  at 
  gitterstruk- 
  

   turen 
  er 
  forskjelligt 
  orienteret 
  i 
  de 
  forskjellige 
  til 
  et 
  eneste 
  

  

  