﻿280 
  Th. 
  Kjerulf. 
  

  

  blaat. 
  Det 
  ligner 
  ikke 
  ganske 
  kloriten, 
  det 
  har 
  større 
  lighed 
  med 
  

   epidoten. 
  I 
  ethvert 
  tilfælde 
  er 
  det 
  et 
  derivat, 
  som 
  er 
  afsat 
  i 
  

   de 
  sekundære 
  sprækker. 
  

  

  45, 
  46, 
  47. 
  Graa 
  granit, 
  Ulvin 
  skj. 
  4 
  (4.84, 
  3.84, 
  16.84). 
  

  

  Det 
  er 
  den 
  samme 
  finkornede 
  bergart 
  som 
  nys 
  beskrevet. 
  

   Ituslidningen 
  udtrykkes 
  ogsaa:J 
  ved 
  levninger 
  af 
  biotit-bladet 
  

   omkring 
  (de 
  i 
  den 
  ellers 
  saa 
  bekjendte 
  hyppige 
  indslutninger) 
  

   magnetit, 
  zirkon. 
  

  

  Saaledes 
  sees 
  hos 
  magnetitkorn 
  et 
  lidet 
  vedhæng 
  af 
  mag- 
  

   nesia-glimmeren, 
  paa 
  en 
  side, 
  eller 
  helt 
  omkring 
  i 
  yderst 
  smal 
  

   fast 
  forsvindende 
  rand, 
  hvad 
  der 
  tidt 
  først 
  ikke 
  engang 
  be- 
  

   mærkes. 
  

  

  Her 
  er 
  (fig. 
  36) 
  aftegnet 
  magnetjern, 
  ved 
  siden 
  af 
  det 
  store 
  

   sorte 
  korn 
  en 
  liden 
  zirkonkrystal 
  og 
  en 
  liden 
  flis 
  af 
  biotitskiven^ 
  

   mindre 
  endog 
  end 
  magnetitkornet 
  selv. 
  

  

  Fig. 
  36. 
  

  

  Finkornig 
  graa 
  granit, 
  Ulvin. 
  Magnetit 
  og 
  zirkon 
  med 
  relikt 
  af 
  biotit. 
  

  

  , 
  Zirkon 
  findes 
  saaledes: 
  dels 
  i 
  biotiten, 
  tildels 
  hængende 
  ved 
  

   eller 
  omsluttet 
  inde 
  i 
  magnetiten, 
  til 
  hvilken 
  igjen 
  slutter 
  sig 
  

   noget 
  glimmer. 
  Dette 
  findes 
  paa 
  samme 
  vis 
  i 
  og 
  ved 
  de 
  kry- 
  

   stalkonturer, 
  hvis 
  indre 
  bestaar 
  af 
  straalsten-mikroliter, 
  hvorom 
  

   nedenfor. 
  Dels 
  ogsaa 
  sees 
  zirkon 
  aldeles 
  isoleret, 
  i 
  den 
  op- 
  

   slidte 
  bindemasses 
  gryn. 
  

  

  Ituslidningen 
  giver 
  sig 
  videre 
  tilkjende 
  derved, 
  at 
  de 
  mi- 
  

   krolitiserede 
  krystaller 
  eller 
  krystal-aggregater, 
  hvorom 
  neden- 
  

   for, 
  og 
  ,som 
  synes 
  oprindelig 
  at 
  huse 
  i 
  biotitglimmeren, 
  er 
  

   mangesteds 
  kvæstede 
  med 
  endel 
  af 
  mikrolitindholdet 
  ligesom 
  

   udgydt. 
  

  

  Tegningerne 
  37 
  og 
  38 
  vise 
  straalsten 
  mikroliter 
  i 
  granat 
  (?) 
  

   konturer, 
  og 
  samme 
  ituslidt 
  paa 
  den 
  ene 
  side, 
  samt 
  mikroliterne 
  

  

  