﻿292 
  Th. 
  Kjerulf. 
  

  

  fiske 
  partier. 
  I 
  disse 
  sees 
  den 
  klare 
  og 
  livligere 
  polariserende 
  

   kvarts 
  som 
  fine 
  aarer, 
  sammenhængende 
  til 
  et 
  net 
  indenfor 
  en 
  

   anden 
  forholdsvis 
  mat 
  ofte 
  tilstøvet, 
  svagere 
  polariserende 
  

   masse, 
  feldspaten. 
  

  

  Disse 
  partier 
  danne 
  i 
  almindelighed 
  en 
  simpel 
  knolle- 
  eller 
  

   buskform. 
  Rodenden 
  gror 
  op 
  fra 
  et 
  kvartskorn 
  eller 
  feltspat- 
  

   korn, 
  og 
  toppen 
  breder 
  sig 
  noget 
  skjermformet 
  ud. 
  Navnlig 
  

   sees 
  saadanne 
  mikrografiske 
  smaa 
  grene 
  ligesom 
  indgroende 
  

   langs 
  større 
  feltspatskivers 
  rand. 
  

  

  Ved 
  udskillelsen 
  ud 
  af 
  et 
  granit-magma 
  efter 
  aftagende 
  

   basisitet 
  saaledes 
  som 
  prof. 
  Rosenbusch 
  skildrer 
  Neues 
  Jahrbuch 
  

   für 
  Min. 
  1882 
  IL 
  (sammenlign 
  ogsaa 
  Rosenbusch 
  Fysiografi 
  IL 
  

   33 
  bilaterale 
  federförmige 
  Gestalten 
  i 
  granofyrisk 
  struktur 
  

   maatte 
  vel 
  den 
  sidste 
  sure 
  rest 
  kunne 
  krystallisere 
  som 
  saadan) 
  

   sammenslynget 
  vækst 
  af 
  feldspat 
  og 
  kvarts, 
  i 
  grene 
  indklem- 
  

   mende 
  sig 
  mellem 
  de 
  alt 
  før 
  udskilte 
  krystalskiver,, 
  hvilke 
  selv 
  

   under 
  paavirkningen 
  af 
  magma 
  baade 
  kunde 
  lide 
  ved 
  korrosion 
  

   og 
  under 
  bevægelsen 
  af 
  massen 
  ogsaaj 
  kunde 
  lide 
  ved 
  udslid- 
  

   ning. 
  

  

  Det 
  i 
  andre 
  smelteprodukter 
  tiloversblevne 
  glas 
  skulde 
  saa- 
  

   ledes 
  repræsenteres 
  her 
  ved 
  de 
  mikrografiske 
  partier. 
  

  

  Synlig 
  end 
  QU 
  for 
  øiet 
  er 
  stundom 
  særdeles 
  fin 
  skriftgranit 
  

   ved 
  feldspat- 
  og 
  kvarts-druserum 
  i 
  Kristiania-graniten, 
  eller 
  som 
  

   mikropegmatit 
  helt 
  igjennem 
  optræder 
  røde, 
  for 
  øiet 
  næsten 
  

   tætte 
  granitaarer 
  i 
  Tønsbergs 
  augit-syenit. 
  For 
  mikroskop 
  sees 
  

   rigelig 
  mikrografisk 
  udskillelse, 
  navnlig 
  zonalt 
  omgivende 
  

   feldspatskiver, 
  i 
  Drammensgraniten 
  nemlig 
  øverst 
  opunder 
  det 
  

   siluriske 
  tag, 
  som 
  dækker 
  denne 
  c 
  granit, 
  men 
  som 
  graniten 
  des- 
  

   uagtet 
  har 
  gjennembrudt. 
  

  

  Er 
  saaledes 
  skriftgranit- 
  udskillelsen 
  tydelig 
  nok 
  i 
  de 
  yngre 
  

   graniter 
  og 
  let 
  at 
  opsøge, 
  saa 
  skjuler 
  den 
  sig 
  mere 
  i 
  de 
  gamle 
  

   graniter. 
  Men 
  idet 
  man 
  lader 
  mikroklinskiver 
  eller 
  andre 
  feld- 
  

   spatskiver 
  i 
  præparatet 
  glide 
  mellem 
  de 
  krydsede 
  nikoler, 
  viser 
  

   sig 
  saa 
  et 
  saa 
  et 
  andet 
  af, 
  disse 
  mikrografiske 
  smaapartier, 
  af- 
  

   rundede 
  knolleformede, 
  som 
  en 
  gren, 
  stundom 
  tæller 
  man 
  dem 
  

   langs 
  sømmen 
  som 
  en 
  rad 
  knapper. 
  

  

  Saaledes 
  sees 
  disse 
  mikrografiske 
  partier 
  i 
  mange 
  af 
  vore 
  

   kornede 
  graniter, 
  stribede 
  graniter, 
  felsiter. 
  

   De 
  træfifes 
  til 
  exempel 
  i 
  følgende: 
  

  

  