﻿Om 
  Ertsforekomsteii 
  ved 
  Viffsnæs 
  Grube. 
  307 
  

  

  tj'- 
  

  

  I 
  Enderne 
  af 
  Stokkene 
  finder 
  man 
  Malmen 
  gjennemsatte 
  med 
  

   Hornblendenaale, 
  tildels 
  smukt 
  udviklede 
  smaa 
  Krystaller. 
  

  

  Prøvedrifterne 
  og 
  de 
  til 
  Afbygningen 
  nødvendige 
  forbere- 
  

   dende 
  Arbeider 
  bar 
  vist, 
  at 
  man 
  saavel 
  i 
  det 
  Hængende 
  som 
  i 
  

   det 
  Liggende 
  af 
  Skiferbæltet 
  har 
  kompakt 
  Gabbro. 
  Ved 
  at 
  gaa 
  

   med 
  T 
  verslag 
  fra 
  det 
  Liggende 
  helt 
  op 
  i 
  det 
  Hængende 
  har 
  jeg 
  

   fundet, 
  at 
  der 
  ikke 
  kan 
  sættes 
  nogen 
  bestemt 
  Grændse, 
  hvor 
  

   Gabbroen 
  slutter 
  og 
  Skiferne 
  begynder, 
  men 
  tvertimod 
  en 
  Række 
  

   "Övergångsstadier 
  : 
  

  

  Først 
  god 
  krystallinsk 
  Gabbro, 
  saa 
  optræder 
  lidt 
  efter 
  lidt 
  en 
  

   Slags 
  Skifring 
  i 
  Flak 
  paa 
  3 
  à 
  4 
  Centimeters 
  Tykkelse, 
  saa 
  det 
  

   faar 
  mere 
  og 
  mere 
  Præg 
  af 
  Skifer, 
  og 
  uden 
  at 
  kunne 
  sige, 
  hvor 
  

   det 
  var, 
  disse 
  begyndte, 
  befinder 
  man 
  sig 
  i 
  temmelig 
  bløde 
  Ski- 
  

   fere, 
  der 
  ligne 
  Chlpritskifere 
  af 
  Udseende. 
  Dette 
  Bælte 
  har 
  en 
  

   Bredde 
  af 
  ca. 
  50 
  à 
  60 
  Meter, 
  hvorpaa 
  vi 
  ser 
  Skifrigheden 
  aftage 
  

   indtil 
  det 
  mere 
  og 
  mer 
  ser 
  ud 
  som 
  et 
  slags 
  Afløsningsflader 
  og 
  

   saa 
  tilslut 
  Gabbro. 
  

  

  Det 
  hele 
  giver 
  Indtrykket 
  af, 
  at 
  man 
  her 
  staar 
  over 
  for 
  en 
  

   Skifer, 
  ikke 
  af 
  sedimentær 
  Oprindelse, 
  men 
  opstaaet 
  ved 
  Pression 
  

   og 
  Bevægelse. 
  inden 
  Gabbromassen. 
  

  

  I 
  denne 
  Skiferzone 
  finder 
  vi 
  en 
  Længdeslette 
  (Spræk) 
  fyldt 
  

   med 
  Chlorit 
  og 
  blaa 
  Kvarts 
  og 
  Malm, 
  hvor 
  den 
  har 
  aabnet 
  sig 
  

   mest. 
  

  

  Skiferbæltet 
  har 
  været 
  udsat 
  for 
  Forkastninger 
  i 
  større 
  eller 
  

   mindre 
  Maalestok, 
  og 
  træffes 
  flere 
  Tversletter, 
  der 
  betegne 
  Dislo- 
  

   kationslinjerne. 
  Tversletterne 
  er 
  for 
  det 
  meste 
  temmelig 
  store 
  og 
  

   brede, 
  men 
  have 
  samme 
  Fyldning 
  med 
  Chlorit 
  og 
  blaa 
  Kvarts 
  i 
  

   Klumper, 
  og 
  endog 
  nogle 
  Steder 
  Malm, 
  som 
  Længdesletterne. 
  

  

  Hvor 
  Malmen 
  er 
  af 
  mindre 
  Mægtighed, 
  saa 
  man 
  godt 
  kan 
  

   overse 
  det 
  hele, 
  viser" 
  det 
  sig, 
  at 
  vi 
  her 
  staar 
  lige 
  over 
  for 
  en 
  

   fuldstændig 
  Gangforekomst, 
  om 
  den 
  end 
  er 
  noget 
  uensartet, 
  — 
  

   thi 
  saavel 
  Længdesletten 
  som 
  den 
  paa 
  denne 
  optrædende 
  Malm 
  

   skjærer 
  over 
  hele 
  Gruben, 
  Skiferne 
  baade 
  i 
  Strøg 
  og 
  i 
  Fald, 
  som 
  

   medfølgende 
  Kart 
  og 
  Snit 
  vil 
  vise, 
  ja 
  man 
  ser 
  endog 
  Malmen 
  

   staa 
  but 
  imod 
  dem. 
  

  

  Man 
  maa 
  imidlertid 
  observere 
  nøie 
  for 
  at 
  blive 
  det 
  var, 
  thi 
  

   Malmen 
  er 
  omgivet 
  af 
  et 
  Lag 
  af 
  presset 
  Chloritmasse 
  uden 
  skifrig 
  

   Struktur, 
  men 
  med 
  smukke 
  Glidningsflader, 
  efter 
  hvilke 
  Malmen 
  

   løsner, 
  og 
  først 
  naar 
  man 
  er 
  kommet 
  igjennem 
  disse 
  Lag, 
  indtil 
  

  

  20* 
  

  

  