﻿Om 
  Tysnesmeteoriten. 
  319 
  

  

  stykke, 
  der 
  væsentlig 
  bestaar 
  af 
  glas; 
  dette 
  viser 
  en 
  fin 
  streg- 
  

   ning, 
  der 
  antyder 
  den 
  begyndende 
  krystallisation. 
  Tilvenstre 
  har 
  

   man 
  en 
  del 
  af 
  en 
  porfyrisk 
  udskilt 
  olivinkrystal, 
  i 
  hvilken 
  der 
  

   fra 
  omgivelsen 
  trænger 
  ind 
  en 
  sækformet 
  indbugtning 
  i 
  lighed 
  

   med, 
  hvad 
  man 
  saa 
  ofte 
  iagttager 
  hos 
  de 
  jordiske, 
  porfyragtige 
  berg- 
  

   arter. 
  Lige 
  ved 
  sees 
  et 
  med 
  x 
  betegnet, 
  rundt 
  om 
  indesluttet 
  

   glasparti. 
  Dette, 
  der 
  under 
  olivinkrystallens 
  vækst 
  afskaares 
  fra 
  for- 
  

   bindelsen 
  med 
  det 
  øvrige 
  glas, 
  ligner 
  i 
  farve 
  og 
  habitus 
  dette, 
  men 
  

   er 
  ganske 
  homogent 
  uden 
  nogen 
  begyndende 
  krystallisation. 
  Et 
  

   tilfælde, 
  hvor 
  glassets 
  krystallisation 
  er 
  videre 
  fremskreden, 
  er 
  af- 
  

   bildet 
  nederst 
  tab. 
  7 
  fra 
  den 
  i 
  det 
  følgende 
  omtalte 
  Hesslemeteorit. 
  

  

  Yi 
  vender 
  os 
  nu 
  til 
  de 
  allerede 
  makroskopisk 
  synlige 
  store 
  

   lyse 
  hrudstyliker 
  i 
  meteorstenen. 
  Ogsaa 
  disse 
  viser 
  en 
  klastisk 
  

   struktur, 
  der 
  dog 
  som 
  oftest 
  er 
  lidet 
  tydelig. 
  Den 
  høire 
  halvdel 
  

   af 
  tegningen 
  nederst 
  tab. 
  4 
  viser 
  viser 
  en 
  del 
  af 
  et 
  større 
  brud- 
  

   stykke. 
  Kun 
  sjelden 
  ser 
  man 
  dog 
  saadanne 
  regelmæssige, 
  skarpt 
  

   omgrensede 
  kugler, 
  som 
  den 
  her 
  afbildede 
  radialstraalede 
  broncit- 
  

   kugle. 
  Det 
  forherskende 
  er 
  et 
  aggregat 
  af 
  olivin- 
  og 
  enstatitkorn,. 
  

   der 
  veksler 
  i 
  størrelse 
  uden 
  nogen 
  regel; 
  hist 
  og 
  her 
  udhæver 
  

   sig 
  flekker, 
  der 
  er 
  mere 
  eller 
  mindre 
  vel 
  omgrensede, 
  og 
  hvor 
  

   krystallerne 
  kan 
  være 
  paafaldende 
  smaa, 
  eller 
  hvor 
  man 
  har 
  større 
  

   krystaller 
  i 
  en 
  finkrystallinsk 
  grundmasse 
  o. 
  s, 
  v. 
  Det 
  var 
  mulig, 
  

   at 
  dersom 
  jern 
  ogsaa 
  her 
  havde 
  været 
  fremtrædende 
  som 
  kit 
  mel- 
  

   lem 
  brudstykkerne, 
  vilde 
  disse 
  været 
  omtrent 
  lige 
  saa 
  tydeligt 
  ud- 
  

   hævede 
  som 
  i 
  den 
  mørke 
  del 
  af 
  stenen. 
  Jernet 
  forekommer 
  her 
  

   alene 
  i 
  klumper, 
  der 
  kun 
  undtagelsesvis 
  lægger 
  sig 
  ind 
  til 
  randen 
  

   af 
  en 
  kugle 
  saaledes 
  som 
  den 
  afbildede 
  broncitkugle. 
  

  

  Foruden 
  de 
  større 
  brudstykker 
  er 
  der 
  mindre 
  lige 
  ned 
  til 
  saa- 
  

   danne, 
  der 
  kun 
  er 
  et 
  par 
  millimeter 
  i 
  udstrækning, 
  men 
  dog 
  frem- 
  

   deles 
  beholder 
  samme 
  karakter 
  som 
  de 
  store. 
  Ja 
  det 
  forekommer 
  mig, 
  

   at 
  alle 
  de 
  før 
  fra 
  den 
  mørke 
  del 
  af 
  meteorstenen 
  omtalte 
  smaa 
  

   brudstykker, 
  endog 
  de 
  mindste, 
  kun 
  er 
  dele 
  af 
  væsentlig 
  den 
  

   samme 
  substans 
  som 
  den 
  i 
  de 
  store 
  forekommende. 
  Hvorledes 
  

   den 
  hele 
  struktur 
  sandsynligvis 
  er 
  fremkommet, 
  skal 
  blive 
  be- 
  

   handlet 
  i 
  et 
  senere 
  mere 
  theoretisk 
  afsnit. 
  

  

  Yor 
  meteorsten 
  gjennemsættes 
  af 
  spalter, 
  hvis 
  sider, 
  naar 
  

   stenen 
  knuses 
  efter 
  dem, 
  viser 
  et 
  sort, 
  glinsende 
  og 
  furet 
  belæg. 
  

   Naar 
  en 
  saadan 
  spalte 
  overskjæres 
  paa 
  tvers 
  i 
  et 
  mikroskopisk 
  

   præparat, 
  sees 
  den 
  at 
  være 
  udfyldt 
  med 
  en 
  sort 
  substans. 
  Hvor 
  

   denne 
  optræder 
  i 
  forholdsvis 
  brede 
  partier, 
  ser 
  man 
  i 
  paafaldende 
  

  

  