﻿322 
  Ha^s 
  Reuscli. 
  

  

  brudstykkenaturen 
  langtfra 
  er 
  saa 
  udspræget. 
  Dette 
  sidste 
  har, 
  i 
  

   det 
  mindste 
  for 
  en 
  del, 
  sin 
  grund 
  deri, 
  at 
  jernet 
  ikke 
  optræ- 
  

   der 
  som 
  kit 
  men 
  væsentlig 
  i 
  klumpform. 
  Hesslemeteoriterne 
  lig- 
  

   ner 
  meget 
  de 
  store 
  lyse 
  brudstykker 
  i 
  Tysnesstenen, 
  en 
  formodning, 
  

   som 
  bekræftes 
  ved 
  den 
  mikroskopiske 
  granskning. 
  

  

  Ogsaa 
  de 
  hører 
  til 
  den 
  af 
  Rose 
  opstillede 
  varietet 
  chondriter. 
  

   Man 
  har 
  en 
  grundmasse 
  bestaaende 
  af 
  uregelmæssigt 
  omgrensede 
  

   olivin- 
  og 
  broncitkorn. 
  Disse 
  er 
  af 
  meget 
  forskjellig 
  størrelse 
  op 
  

   til 
  V2 
  mm. 
  Maaske 
  er 
  der 
  ogsaa 
  tilstede 
  en 
  amorf 
  substans; 
  med 
  

   sikkerhed 
  kan 
  dog 
  dette 
  her 
  ikke 
  paastaaes, 
  da 
  der 
  syntes 
  at 
  være 
  

   en 
  mulighed 
  for, 
  at 
  de 
  tilsyneladende 
  isotrope 
  partier 
  er 
  helt 
  igjen- 
  

   nem 
  krystallinske, 
  men 
  kun 
  finkornede 
  i 
  yderlig 
  grad. 
  I 
  grund- 
  

   massen 
  ligger 
  større 
  kantede 
  og 
  afrundede, 
  tildels 
  kugleformede 
  

   brudstykker, 
  der 
  tydelig 
  fremhæver 
  sig 
  som 
  noget 
  særeget 
  fra 
  omgi- 
  

   velserne. 
  Foruden 
  dem 
  er 
  der 
  i 
  grundmassen 
  adskillige 
  aggre- 
  

   gater, 
  som 
  man 
  kunde 
  regne 
  for 
  henflydende, 
  uregelmæssigt 
  om- 
  

   grensede 
  brudstykker. 
  Den 
  hele 
  sten 
  maa 
  overhovedet 
  betragtes 
  

   som 
  en 
  klastisk 
  bergart, 
  i 
  hvilken 
  en 
  del 
  brudstykker 
  ved 
  sin 
  

   størrelse 
  og 
  særegne 
  struktur 
  fremhæver 
  sig 
  fra 
  resten. 
  

  

  To 
  brudstykker 
  findes 
  afbildet 
  nederst 
  tab. 
  6. 
  Tilhøire 
  har 
  

   man 
  et, 
  hvori 
  sees 
  smukt 
  omgrensede 
  broncitkrystaller. 
  I 
  nogle 
  

   af 
  dem 
  iagttages 
  mellem 
  korsvise 
  nikoller 
  en 
  stribning, 
  der 
  maa- 
  

   ske 
  hidrører 
  fra 
  en 
  tvillingdannelse. 
  Broncitkrystallerne 
  ligger 
  i 
  

   en 
  graa 
  grundmasse, 
  der 
  er 
  opfyldt 
  af 
  smaa, 
  dobbeltbrydende 
  korn. 
  

   Disse 
  er 
  i 
  den 
  grad 
  yrsmaa, 
  at 
  man 
  ved 
  første 
  øiekast 
  kan 
  være 
  

   tilbøielig 
  at 
  tage 
  det 
  hele 
  for 
  glas. 
  Med 
  er 
  betegnet 
  to 
  olivin- 
  

   korn. 
  Man 
  har 
  ikke 
  faa 
  brudstykker, 
  som 
  ligner 
  det 
  af 
  hildede, 
  

   men 
  indeholder 
  krystaller 
  af 
  olivin 
  istedetfor 
  af 
  broncit. 
  Skjelne- 
  

   mærkerne 
  mellem 
  olivin 
  og 
  broncit 
  er 
  her 
  de 
  samme, 
  der 
  før 
  er 
  

   omtalte 
  fra 
  Tysnesstenen. 
  Hvor 
  grundmassen 
  i 
  disse 
  udpræget 
  por- 
  

   fyriske 
  indeslutninger 
  er 
  noget 
  grovere 
  krystallinsk, 
  synes 
  den, 
  

   efter 
  polarisatiosfarvernes 
  livlighed 
  at 
  slutte, 
  at 
  indeholde 
  samme 
  

   mineral 
  som 
  det, 
  der 
  udgjør 
  de 
  større 
  strøkorn. 
  

  

  Paa 
  den 
  samme 
  figur 
  tab. 
  6 
  har 
  man 
  til 
  venstre 
  et 
  ikke 
  por- 
  

   fyrisk 
  men 
  helt 
  igjennem 
  kornet 
  broncitbrudstykke. 
  Bronciten 
  

   indeholder 
  her 
  foruden 
  tydelige 
  jernkorn 
  ogsaa 
  en 
  sort 
  støvagtig 
  

   forurensning, 
  der 
  optræder 
  i 
  parallelle 
  baand, 
  som 
  i 
  de 
  fleste 
  indi- 
  

   vider 
  overskjærer 
  den 
  prismatiske 
  spaltbarhed 
  under 
  en 
  vinkel, 
  

   men 
  i 
  nogle 
  er 
  seet 
  at 
  gaa 
  parallelt 
  med 
  den. 
  

  

  Nederst 
  til 
  venstre 
  tab. 
  7 
  er 
  fremstillet 
  endel 
  af 
  et 
  brudstykke, 
  

  

  