﻿324 
  Hans 
  Eeusch. 
  

  

  felt, 
  over 
  hvilken 
  ildkuglen 
  var 
  synlig. 
  Nærmest 
  omkring 
  dette^ 
  

   sted 
  saaes 
  af 
  dem, 
  som 
  iagttog 
  fenomenet, 
  intet 
  eller 
  kun 
  et 
  høist 
  : 
  

   ubetydeligt 
  ildfenomen, 
  derimod 
  omtales 
  »skytapper«, 
  som 
  hastigt 
  j 
  

   for 
  frem 
  over 
  himmelhvælvet, 
  og 
  fra 
  hvem 
  de 
  heftige 
  smel 
  syntes 
  

   at 
  komme, 
  som 
  hørtes 
  i 
  denne 
  tragt; 
  dette 
  er 
  altsaa 
  forhold 
  sva- 
  

   rende 
  til 
  dem, 
  som 
  berettedes 
  fra 
  Tysnæs. 
  Der 
  fandtes 
  11 
  stene, 
  

   hvis 
  vægt 
  vekslede 
  mellem 
  0,0021 
  og 
  12,4 
  kilo 
  og 
  tilsammen 
  

   veiede 
  34 
  kil. 
  De 
  faldt 
  uden 
  nogen 
  særdeles 
  stor 
  fart 
  og 
  var 
  

   umiddelbart 
  efter 
  faldet 
  hverken 
  paafaldende 
  varme 
  eller 
  kolde. 
  

   Udenpaa 
  har 
  de 
  en 
  sort 
  smeltehinde, 
  som 
  paa 
  de 
  forskjellige 
  flä- 
  

   der 
  er 
  mer 
  eller 
  mindre 
  tyk 
  ja 
  endog 
  ganske 
  kan 
  fattes. 
  Stenene 
  

   bestaar 
  af 
  to 
  ulige 
  substanser 
  en 
  graa 
  og 
  en 
  sort, 
  hvilken 
  sidste 
  

   undertiden 
  strækker 
  sig 
  som 
  baand 
  gjennem 
  den 
  anden. 
  Begge 
  

   er 
  gjennemsatte 
  af 
  talrige 
  glindsende 
  glidflader. 
  

  

  Efter 
  en 
  af 
  G. 
  Lindström 
  udført 
  analyse*) 
  er 
  den 
  kemiske 
  

   sammensætning 
  ikke 
  væsentlig 
  forskjellig 
  for 
  den 
  graa 
  og 
  den 
  

   sorte 
  substans. 
  

  

  I 
  den 
  graa 
  (Sp. 
  Y. 
  3,73), 
  II 
  den 
  sorte 
  del 
  (Sp. 
  V. 
  3,74). 
  

  

  I 
  ,n 
  

  

  Magnetkis 
  .... 
  5,74 
  

   Nikkeljern 
  .... 
  19,42 
  

   Opløseligt 
  silikat 
  . 
  . 
  33,46 
  

   Uopløseligt 
  silikat 
  . 
  40,69 
  ■ 
  

   Klromjern 
  .... 
  0,59 
  

  

  6,36 
  (en 
  anden 
  prøve 
  4,51) 
  

   14,65 
  

  

  78,99 
  

  

  Den 
  graa 
  bestanddel 
  er 
  en 
  ganske 
  almindelig 
  chondrit 
  tem- 
  

   melig 
  lig 
  den 
  fra 
  Hessle. 
  Kun 
  undtagelsesvis 
  finder 
  man 
  runde, 
  

   vel 
  omgrensede 
  kugler. 
  Størsteparten 
  af 
  stenens 
  masse 
  bestaar 
  af 
  

   kuglebrudstykker 
  og 
  af 
  splinter, 
  ved 
  hvilke 
  man 
  ikke 
  kan 
  se, 
  om 
  de 
  har 
  

   tilhørt 
  kugler 
  eller 
  ei. 
  Man 
  gjenfinder 
  de 
  før 
  beskrevne 
  strukturer, 
  

   saaledes 
  olivinkrystaller, 
  som 
  ligger 
  indstrøede 
  uden 
  orden 
  i 
  en 
  

   isotrop 
  grundmasse, 
  broncit 
  gjennemtrukket 
  med 
  striber 
  af 
  foruren- 
  

   sende 
  substans, 
  mouosomatiske 
  olivinkugler 
  visende 
  den 
  før 
  omhand- 
  

   lede 
  cellestruktur, 
  endvidere 
  olivinstave, 
  som 
  efter 
  polarisationsfor- 
  

   holdene 
  alle 
  tilhører 
  et 
  individ, 
  parallelt 
  ordnede 
  i 
  en 
  grundmasse 
  af 
  

   kornig 
  broncit 
  o. 
  s. 
  v. 
  Indstrøet 
  ligger 
  uregelmæssigt 
  lappede 
  korn 
  

   af 
  jern 
  og 
  magnetkis. 
  Stenen 
  er 
  gjennemsat 
  af 
  spalter, 
  udfyldte 
  af 
  

  

  *) 
  Öfversigt 
  af 
  Kongl. 
  Vetenskaps 
  Akademiens 
  Förhandlingar 
  1877 
  No. 
  4. 
  

   Stockholm 
  p. 
  35. 
  

  

  