﻿Om 
  Tysnesmeteoriten. 
  325 
  

  

  en 
  sort 
  substans, 
  som 
  der, 
  hvor 
  spalteudfyldningen 
  er 
  noget 
  bred, 
  

   i 
  paafaldende 
  lys 
  for 
  en 
  væsentlig 
  del 
  viser 
  sig 
  at 
  være 
  jern. 
  

   Disse 
  spalters 
  vægge 
  træder, 
  naar 
  stenen 
  brydes, 
  frem 
  som 
  mørke, 
  

   stribede, 
  noget 
  glinsende 
  fläder 
  fuldstændig 
  lignende 
  glidflader, 
  der 
  

   sees 
  i 
  jordiske 
  bergarter. 
  Et 
  andet 
  vidnesbyrd 
  om 
  at 
  massen, 
  har 
  

   været 
  paavirket 
  af 
  trykkræfter, 
  er 
  vel 
  et 
  optisk 
  forhold, 
  som 
  iagt- 
  

   tages 
  hos 
  enkelte 
  olivinindivider. 
  Disse 
  slukker 
  nemlig 
  ikke 
  ud 
  

   med 
  engang 
  over 
  sin 
  hele 
  udstrækning; 
  men 
  man 
  ser 
  under 
  præ- 
  

   paratets 
  omdreining 
  en 
  mørk 
  skygge 
  vandre 
  hen 
  over 
  dem. 
  Dette 
  

   kunde 
  vel 
  være 
  en 
  ved 
  tryk 
  frembragt 
  optisk 
  anomali, 
  

  

  Den 
  øvre 
  halvdel 
  af 
  den 
  større 
  tegning 
  tab. 
  6 
  viser 
  27 
  gange 
  

   forstørret 
  noget 
  af 
  meteoritens 
  lyse 
  del. 
  Mellem 
  de 
  uregelmæssigt 
  

   konturerede 
  splinter 
  af 
  olivin 
  og 
  broncit 
  udhæver 
  sig 
  enkelte 
  

   kugleformede 
  partier. 
  Det 
  største 
  af 
  disse 
  hr. 
  er 
  graaligt 
  af 
  farve 
  

   og 
  temmelig 
  ugjennemsigtigt, 
  mat; 
  det 
  bestaar 
  af 
  divergentstraalig 
  

   broncit, 
  der 
  mod 
  midten, 
  hvor 
  den 
  er 
  forholdsvis 
  mest 
  gjennem- 
  

   nemsigtigt, 
  sandsynligvis 
  er 
  opfyldt 
  af 
  yrsmaa 
  olivinkorn. 
  Bron- 
  

   citen 
  viser 
  sig 
  nemlig 
  mellem 
  korsvise 
  nikoler 
  her 
  at 
  være 
  op- 
  

   fyldt 
  af 
  en 
  mængde 
  ganske 
  smaa 
  korn, 
  der 
  polariserer 
  med 
  stærke 
  

   farver. 
  Øverst 
  tilhøire 
  paa 
  tegningen 
  har 
  man 
  en 
  tildels 
  med 
  

   omgivelserne 
  henflydende 
  kornet 
  olivinkugle 
  der 
  i 
  midten 
  inde- 
  

   holder 
  to 
  store 
  og 
  mod 
  randen 
  flere 
  mindre 
  jernkorn. 
  Lige 
  ved 
  

   ligger 
  en 
  ganske 
  liden, 
  paa 
  tegningen 
  omtrent 
  ertestor, 
  finstribet, 
  

   monosomatisk 
  olivinkugle. 
  Mellem 
  x 
  og 
  x 
  har 
  man 
  en 
  af 
  de 
  nys 
  om- 
  

   talte 
  sprækker, 
  der 
  er 
  udfyldte 
  med 
  en 
  sort 
  substans, 
  tildels 
  jern. 
  

  

  Den 
  sortagtige 
  substans 
  i 
  Ställdalsmeteoriten 
  viser 
  sig 
  under 
  

   mikroskopet 
  at 
  have 
  en 
  ganske 
  eiendommelig 
  struktur, 
  efter 
  hvil- 
  

   ken 
  den 
  nærmest 
  maa 
  tydes 
  som 
  en 
  delvis 
  smeltet 
  og 
  siden 
  

   størknet 
  chondritsubstans. 
  Den 
  bestaar 
  nemlig 
  af 
  en 
  , 
  (brunlig 
  graa) 
  

   isotrop 
  masse, 
  utvivlsomt 
  glas, 
  som 
  er 
  tæt 
  opfyldt 
  af 
  tilrundede, 
  

   gjennemsigtige 
  brudstykker. 
  Den 
  nedie 
  del 
  af 
  den 
  sidst 
  omtalte 
  

   tegning 
  viser 
  denne 
  struktur. 
  Det 
  sorte 
  her 
  er 
  jern, 
  som 
  i 
  strenge, 
  

   klumper 
  eller 
  ogsaa 
  smaakorn 
  opfylder 
  glasset. 
  Den 
  øverste 
  figui' 
  

   tabel 
  7 
  viser 
  92 
  gange 
  forstørret 
  et 
  andet 
  med 
  felt 
  glas 
  opfyldt 
  af 
  

   brudstykker. 
  Grlasset 
  er 
  tildels 
  temmelig 
  ugjennemsigtigt. 
  Saa- 
  

   dant 
  glas 
  er 
  paa 
  denne 
  figur 
  specielt 
  angivet 
  ved 
  en 
  mørkere 
  sjattering, 
  

   medens 
  paa 
  foregaaende 
  i 
  mindre 
  maalestok 
  udførte 
  tegning 
  en 
  

   adskillelse 
  mellem 
  de 
  to 
  slags 
  glas 
  ikke 
  lod 
  sig 
  gjennemføre. 
  

   Jernet 
  her 
  optræder 
  i 
  form 
  af 
  klumper, 
  kun 
  nederst 
  tilhøire 
  sees 
  

   nogle 
  tynde 
  strenge. 
  

  

  