﻿326 
  Hans 
  Reusch. 
  

  

  Ski^neteoriten, 
  

  

  27 
  decbr. 
  1848, 
  aften. 
  

  

  Denne 
  stens 
  oprindelige 
  vægt 
  var 
  850 
  gram. 
  Efteråt 
  forskjel- 
  

   lige 
  stykker 
  er 
  slaaet 
  af 
  den 
  for 
  som 
  bytte 
  eller 
  gave 
  at 
  over- 
  

   gives 
  til 
  forskjellige 
  museer, 
  baves 
  nu 
  tilbage 
  i 
  universitetets 
  

   mineralkabinet 
  et 
  stykke, 
  der 
  viser 
  630 
  gram. 
  Dettes 
  størrelse 
  

   er 
  noget 
  mindre 
  end 
  en 
  knyttet 
  baands. 
  Stenen 
  bar 
  en 
  temmelig 
  

   uregelmæssig 
  form. 
  Den 
  er 
  forsynet 
  med 
  ubrglasformede 
  fordyb- 
  

   ninger, 
  som 
  overalt 
  er 
  ganske 
  grunde 
  med 
  undtagelse 
  af 
  et 
  sted, 
  

   sandsynligvis 
  brystsiden, 
  bvor 
  der 
  er 
  en 
  større 
  bulning, 
  som 
  atter 
  

   indvendig 
  er 
  forsynet 
  med 
  mindre 
  fordybninger. 
  Se 
  tab. 
  1 
  d. 
  

   Stenen 
  er 
  over 
  største 
  delen 
  af 
  sin 
  overflade 
  klædt 
  af 
  en 
  brunlig 
  

   sort, 
  ikke 
  glinsende, 
  men 
  kun 
  skimrende 
  binde, 
  som 
  vel 
  intetsteds 
  

   opnaer 
  en 
  tykkelse 
  af 
  V^ 
  nim. 
  Selve 
  stenens 
  substans 
  forresten 
  

   er 
  (lys 
  graa) 
  næsten 
  hvid, 
  ikke 
  fast 
  men 
  temmelig 
  smuldrende 
  

   mellem 
  fingrene. 
  Yed 
  nøiere 
  eftersyn 
  opdager 
  man 
  i 
  den 
  en 
  bel 
  

   del 
  yrsmaa 
  gule 
  og 
  sorte 
  metalglinsende 
  punkter 
  og 
  dertil 
  en 
  del 
  

   smaa 
  rustpletter. 
  

  

  I 
  1854 
  offentliggjorde 
  H. 
  S. 
  Ditten 
  en 
  analyse 
  af 
  denne 
  

   sten 
  og 
  meddelte 
  ved 
  den 
  anledning, 
  bvad 
  den 
  bonde, 
  der 
  fandt 
  

   den, 
  kunde 
  berette 
  om 
  faldet. 
  Han 
  børte 
  den 
  27de 
  december 
  

   om 
  aftenen 
  et 
  stærkt 
  knald 
  og 
  saa 
  en 
  stærk 
  lysning, 
  som 
  ogsaa 
  

   blev 
  iagttaget 
  af 
  mange 
  andre 
  personer 
  i 
  omegnen. 
  To 
  dage 
  

   efter 
  fandt 
  ban 
  paa 
  isen, 
  der 
  laa 
  over 
  en 
  liden 
  elv, 
  stenen, 
  som, 
  

   — 
  øiensynlig 
  ved 
  smeltning 
  — 
  var 
  trængt 
  omtrent 
  IV2 
  cm. 
  ned 
  i 
  

   isen. 
  I 
  sydøst 
  for 
  stenen 
  bemærkedes 
  to 
  indtryk. 
  I 
  den 
  ene 
  

   passede 
  et 
  bjørne 
  af 
  stenen 
  nøie 
  ind, 
  medens 
  det 
  andet 
  var 
  

   ganske 
  ubetydeligt. 
  Finderen 
  formodede, 
  at 
  stenen 
  bavde 
  boppet 
  

   flere 
  gange 
  paa 
  isen, 
  før 
  den 
  blev 
  liggende 
  *). 
  

  

  Stenens 
  specifiske 
  vægt 
  er 
  3,539. 
  

  

  *) 
  »H. 
  S. 
  Ditten. 
  Analyse 
  eines 
  Meteorsteins«, 
  trykt 
  i 
  »Das 
  chemische 
  

   Laboratorium 
  der 
  Universität 
  Chiistiania 
  und 
  die 
  darin 
  ausgefühlten 
  

   chemischen 
  Untersuchungen. 
  Herausgegeben 
  von 
  Adolph 
  Strecker. 
  

   Universitätsprogramm 
  für 
  das 
  zweite 
  Halbjahr. 
  1854. 
  Christiania 
  1854. 
  

   40«. 
  pag. 
  82. 
  

  

  