﻿Om 
  Tysnesmeteoriten. 
  329 
  

  

  fleste 
  jordiske 
  porfyriske 
  bergarter 
  er 
  imidlertid 
  surere 
  end 
  dem, 
  som 
  

   vi 
  iagttager 
  hos 
  de 
  sædvanlige 
  meteoriter; 
  nærmest 
  falder 
  vel 
  sammen- 
  

   ligningen 
  med 
  limburgit, 
  som 
  vi 
  fornemlig 
  kj 
  ender 
  af 
  ßosenbusch's 
  

   studier 
  i 
  Kaiserstuhl. 
  Limburgit 
  er 
  en 
  feldspatfri 
  bergart, 
  som 
  i 
  

   en 
  basis 
  indeholder 
  krystaller 
  af 
  olivin 
  og 
  augit 
  med 
  magnetit. 
  

  

  Endnu 
  nærmere 
  end 
  de 
  i 
  naturen 
  forekommende 
  bergarter 
  

   staar 
  dog 
  vel 
  flere 
  slagger 
  til 
  de 
  i 
  meteoriterne 
  herskende 
  por- 
  

   fyriske 
  bergarter. 
  Af 
  de 
  forfatteren 
  bekj 
  endte 
  slagger 
  kan 
  sær- 
  

   skilt 
  nævnes 
  en 
  meget 
  basisk 
  fra 
  Visnes 
  kobberværk. 
  Den 
  bestaar 
  

   af 
  smukke 
  olivinkrystaller 
  og 
  en 
  brunlig 
  grundmasse, 
  i 
  hvilken 
  

   nogle 
  mellem 
  korsvise 
  nikoller 
  iagttagne 
  spor 
  af 
  polarisations- 
  

   farver 
  viser 
  en 
  begyndende 
  krystallisation. 
  

  

  Fra 
  porfyriske 
  brudstykker, 
  i 
  hvilke 
  en 
  grundmasse 
  er 
  rigelig 
  

   tilstede, 
  findes 
  forskjellige 
  mellem 
  trin 
  indtil 
  saadanne, 
  der 
  væ- 
  

   sentlig 
  bestaar 
  af 
  krystaller, 
  som 
  f. 
  eks. 
  den 
  tab. 
  3 
  afbildede 
  

   broncitkugle. 
  Fra 
  disse 
  er 
  der 
  igjen 
  overgange 
  til 
  andre, 
  i 
  hvilke 
  

   intet 
  spor 
  af 
  grundmasse 
  sees. 
  Man 
  kan 
  vel 
  her 
  ikke 
  med 
  rime- 
  

   lighed 
  tænke 
  sig 
  nogen 
  anden 
  dannelsesmaade 
  end 
  størkning 
  af 
  

   en 
  flydende 
  masse. 
  Fouqué 
  og 
  M. 
  Levy 
  har 
  ogsaa^ 
  som 
  bekjendt, 
  

   ved 
  smeltning 
  fremstillet 
  flere 
  meteoriske 
  substanser 
  (C. 
  R. 
  93. 
  

   p. 
  674). 
  

  

  Ogsaa 
  hvad 
  substansen 
  i 
  brudstykkerne 
  med 
  straalestruktur 
  

   angaar, 
  ligger 
  det 
  nær 
  at 
  holde 
  den 
  for 
  fremkomne 
  paa 
  lignende 
  

   vis; 
  man 
  besidder 
  jo 
  nær 
  tilsvarende 
  dannelser 
  i 
  mange 
  radial- 
  

   straalede 
  udsondringer 
  i 
  eruptiver, 
  slagger 
  og 
  kunstige 
  glassorter. 
  

  

  De 
  tidligere 
  omtalte 
  regelmæssige 
  sammenvoksninger 
  af 
  broncit 
  

   og 
  olivin 
  kan 
  godt 
  være 
  fremkommen 
  ved 
  størkning 
  af 
  en 
  smeltet 
  

   masse 
  ; 
  man 
  har 
  noget 
  lignende 
  hos 
  jordiske 
  eruptiver 
  i 
  den 
  skrift- 
  

   granitiske 
  sammenføining 
  af 
  kvarts 
  og 
  feldspat. 
  

  

  2. 
  Tysnesmeteoriten 
  er 
  som 
  mange 
  andre 
  meteoriter 
  en 
  brud- 
  

   stykkebergart. 
  Ligesom 
  man 
  ved 
  studiet 
  af 
  et 
  granitkonglomerat 
  

   maa 
  holde 
  ud 
  fra 
  hinanden 
  de 
  to 
  spørgsmaal: 
  hvorledes 
  er 
  gra- 
  

   niten 
  dannet? 
  og: 
  hvorledes 
  er 
  der 
  af 
  graniten 
  fremkommet 
  rulle- 
  

   stene, 
  som 
  er 
  blevne 
  sammenkittede? 
  saaledes 
  maa 
  man 
  ogsaa 
  

   for 
  meteoriternes 
  vedkommende 
  skjelne 
  mellem 
  dannelsen 
  af 
  den 
  

   oprindelige 
  substans 
  og 
  af 
  brudstykkestrukturen. 
  Vi 
  vender 
  os 
  

   nu 
  til 
  denne 
  sidste. 
  

  

  Som 
  før 
  omtalt 
  og 
  som 
  paa 
  tab. 
  2 
  afbildet 
  viser 
  en 
  snitflade 
  

   gjennem 
  Tysnesmeteoriten 
  forholdsvis 
  store, 
  lyse 
  brudstykker, 
  som 
  

   ligger 
  i 
  en 
  mørkere 
  masse. 
  Ser 
  man 
  nøiere 
  til, 
  viser 
  ogsaa 
  denne 
  

  

  