﻿334 
  Hans 
  Reusch. 
  

  

  iagttagelser, 
  som 
  gjør 
  det 
  muligt 
  at 
  eftervise 
  radiationspunkter 
  og 
  

   andre 
  nøiere 
  bestemmelser 
  for 
  deres 
  baner. 
  Saa 
  godt 
  som 
  det 
  

   eneste, 
  man 
  har 
  at 
  holde 
  sig 
  til, 
  er 
  faldtiderne, 
  der 
  er 
  optegnede 
  

   for 
  en 
  del 
  meteorstenes 
  vedkommende. 
  Nærværende 
  forfatter 
  har 
  

   paataget 
  sig 
  en 
  undersøgelse 
  af 
  disse 
  og 
  er 
  herved 
  kommen 
  til 
  

   det 
  resultat, 
  at 
  meteorstenene 
  maaske 
  vil 
  kunne 
  lade 
  sig 
  henføre, 
  

   i 
  det 
  mindste 
  delvis, 
  til 
  visse 
  systemer 
  som 
  stjerneskuddene, 
  

   og 
  at 
  der 
  for 
  nogles 
  vedkommende 
  med 
  nogen 
  rimelighed 
  kan 
  

   eftervises 
  omløbstider, 
  der 
  tyder 
  paa 
  sammenhæng 
  med 
  en 
  vis 
  

   gruppe 
  kometer. 
  

  

  I 
  det 
  følgende 
  er 
  meddelt 
  en 
  efter 
  datoerne 
  ordnet 
  liste 
  over 
  

   de 
  meteoritfald, 
  hvis 
  datum 
  er 
  bekjendt. 
  Til 
  udarbeidelsen 
  af 
  den 
  

   er 
  væsentlig 
  benyttet: 
  Kesselmeyer: 
  Ueber 
  den 
  Ursprung 
  der 
  

   Meteorsteine, 
  Büchner: 
  Versuch 
  eines 
  Quellenverzeichniss 
  zur 
  Lit- 
  

   teratur 
  der 
  Meteoriten, 
  begge 
  disse 
  Afhandlinger 
  meddelte 
  i 
  »Ab- 
  

   handl. 
  d. 
  Senckenberg, 
  naturforsch. 
  Gesellschaft 
  Bd. 
  HI« 
  samt 
  

   det 
  tidligere 
  anførte 
  værk: 
  Stanislas 
  Meunier: 
  Météorites. 
  Paris 
  

   1884. 
  Listen 
  har 
  vistnok 
  ufuldkommenheder 
  ; 
  disse 
  bestaar 
  væ- 
  

   sentlig 
  i 
  udeladelsen 
  af 
  datummer, 
  som 
  har 
  syntes 
  tvivlsomme, 
  

   men 
  som 
  man 
  maaske 
  ved 
  granskning 
  af 
  originalmeddelelser 
  vil 
  

   kunne 
  fastslaa. 
  En 
  revision 
  gründet 
  paa 
  kritiske 
  studier 
  vil 
  imid- 
  

   lertid 
  tiltrænge 
  et 
  vidtløftigt 
  arbeide 
  ved 
  et 
  af 
  de 
  største 
  biblio- 
  

   theker, 
  hvortil 
  forfatteren 
  ingen 
  anledning 
  har; 
  dog 
  tør 
  man 
  

   vel 
  tro, 
  at 
  de 
  mangler, 
  som 
  forekommer, 
  ingen 
  væsentlig 
  ind- 
  

   fly 
  deise 
  kan 
  have 
  paa 
  de 
  almindelige 
  resultater, 
  det 
  her 
  gjælder 
  

   at 
  udlede. 
  

  

  De 
  sikkert 
  kj 
  endte 
  aatoer 
  for 
  meteorstenfald 
  er 
  overhovedet 
  

   faa, 
  kun 
  ganske 
  enkelte 
  er 
  optegnet 
  før 
  den 
  sidste 
  halvdel 
  af 
  for- 
  

   rige 
  aarhundrede. 
  I 
  de 
  sidste 
  50 
  aar 
  fra 
  1834 
  til 
  1883, 
  fra 
  hvilke 
  

   der 
  foreligger 
  de 
  bedste 
  oplysninger, 
  har 
  man 
  ikke 
  i 
  gjennemsnit 
  

   saa 
  meget 
  som 
  4 
  falddatoer 
  om 
  aaret, 
  for 
  5 
  af 
  disse 
  aars 
  ved- 
  

   kommende 
  kjendes 
  ikke 
  mere 
  end 
  en 
  eneste 
  sikker 
  datum. 
  

  

  Til 
  denne 
  afhandling 
  er 
  for 
  oversigtens 
  skyld 
  føiet 
  en 
  tabel, 
  

   der 
  indeholder 
  en 
  rubrik 
  for 
  hver 
  maaned 
  i 
  de 
  sidste 
  hundrede 
  

   aar. 
  Meteoritfaldenes 
  datoer 
  er 
  her 
  betegnede 
  med 
  tal. 
  

  

  Man 
  kan 
  tænke 
  sig 
  jordens 
  bane 
  rundt 
  solen 
  delt 
  i 
  365 
  dele, 
  

   saaledes 
  at 
  en 
  af 
  disse 
  dele 
  gjennemløbes 
  i 
  hver 
  af 
  aarets 
  dage. 
  

   Herved 
  maa 
  naturligvis 
  erindres, 
  at 
  en 
  bestemt 
  datum 
  i 
  kalen- 
  

   deren 
  ikke 
  mere 
  end 
  omtrentlig 
  angiver 
  den 
  plads, 
  jorden 
  har 
  i 
  

  

  