﻿Søvde 
  zinkgrube. 
  

  

  Af 
  

  

  Den 
  længste 
  af 
  Bukkenf 
  jordens 
  arme 
  er 
  den 
  mod 
  nordøst 
  

   indgaaende, 
  omkring 
  hvis 
  bund 
  Søvde, 
  anneks 
  til 
  Sands 
  preste- 
  

   gjæld, 
  ligger. 
  Inderst 
  inde 
  m 
  under 
  her 
  ud 
  Store- 
  Søvde- 
  elv, 
  der 
  

   løber 
  gjennem 
  en 
  trang, 
  meget 
  malerisk 
  dal. 
  Veien 
  gjennem 
  

   denne 
  gaar 
  først 
  over 
  terrassegrus 
  2^/2 
  kil. 
  indtil 
  gaarden 
  Birke- 
  

   land, 
  dernæst 
  med 
  mange 
  sprængninger 
  i 
  det 
  faste 
  fjeld 
  6 
  kil. 
  til 
  

   den 
  her 
  omhandlede 
  grübe. 
  Den 
  sidste 
  del 
  af 
  veien 
  er 
  nylig 
  

   anlagt 
  for 
  ertstransportens 
  skyld. 
  Gruben 
  ligger 
  paa 
  dalens 
  syd- 
  

   side 
  210 
  m. 
  (den 
  øvre 
  stol) 
  over 
  elven. 
  Stedet 
  kaldes 
  Gaute- 
  

   teigen 
  i 
  Almannajuvet 
  og 
  hører 
  til 
  gaarden 
  Birkelands 
  udmark. 
  

   Fra 
  gruben 
  er 
  udskibet 
  omtrent 
  1000 
  ton 
  firtiprocents 
  zinkerts. 
  

   Forekomsten 
  anmeldtes 
  høsten 
  1881 
  af 
  den 
  første 
  finder, 
  hus- 
  

   manden 
  Gregorius 
  Birkeland, 
  i 
  forening 
  med 
  fem 
  andre. 
  

  

  Bergarten 
  ved 
  gruben 
  er 
  en 
  graa, 
  fin- 
  til 
  smaa-kornet 
  gra- 
  

   nitisk 
  stenart, 
  i 
  hvilken 
  kvarts 
  synes 
  at 
  forherske. 
  Ertsen 
  er 
  

   brun 
  Zinkblende, 
  som 
  er 
  middels- 
  til 
  grov-krystallinsk 
  og 
  opblandet 
  

   med 
  lidt 
  kobberkis 
  samt 
  en 
  smule 
  svovlkis. 
  Som 
  sjeldenhed 
  har 
  

   hr, 
  grubebestyrer 
  L. 
  Torkeisen, 
  som 
  var 
  min 
  forekommende 
  led- 
  

   sager, 
  bemærket 
  spor 
  af 
  blyglans 
  og 
  molybdænglans. 
  Ertsen 
  fore- 
  

   kommer 
  i 
  en 
  regelmæssig, 
  nv. 
  -so. 
  strygende, 
  steilstaaende 
  gang. 
  

   Omtrent 
  40 
  m. 
  i 
  no. 
  for 
  gruben 
  møder 
  man 
  den 
  i 
  nv.-lig 
  retning 
  

   løbende 
  grense 
  af 
  en 
  grovkornet, 
  mer 
  eller 
  mindre 
  stærkt 
  rødlig 
  

   granit. 
  Denne 
  skal, 
  efter 
  hr. 
  Torkeisens 
  udsagn, 
  danne 
  et 
  4 
  til 
  5 
  

  

  