KONGLOMERATER I KRISTIANIAFELTET. 59 



Da rombeporfyrdækkerne på sine steder er op til ca. 400 

 meter mægtige og overalt i alle fald de undre dækker viser 

 samme petrografiske beskaffenhed af bergarten, er det vistnok 

 sandsynligt, at disse vældige lavamasser ikke så meget er strøm- 

 met op fra enkelte krateråbninger pa spalterne, som fra spal- 

 terne selv i hele deres længde, som tyndflydende smeltemasser, 

 har rundet som vand ud til alle sider og derved dannet oprin- 

 delig næsten horizontale dækker. 



Beregner man arealet for rombeporfyrlavarnes udbredelse 

 blot efter ovenfor angivne grænser med yderpunkter: Grimstad— 

 Brumundalen — Lysekil får man et område af ca. 22000 km. 2 , 

 der engang skulde have været dækket af rombeporfyrlavar. Det 

 er imidlertid ikke rimeligt, at de nævnte grænser betegner yder- 

 grænserne for rombeporfyrlavarnes oprindelige udbredelse; denne 

 har sandsynligvis strukket sig også udenfor disse af de omtalte 

 spaltegange angivne grænser ] ). 



På S. Hällesöns norra del utkilar gången småningom, men det är ju 

 möjligt, att den återkommer på Hvalöarne, och i så fall antagligen ej 

 långt ifrån kyrkan och sundet åt SSO derifrån. 



Inom bladet Fjellbacka har samma gång sedermera af der rekogno- 

 serande geologer och särskildt af Svedmark blifvit följd vidare söderut 

 öfver hela bladet. 



Vidare har det enligt A. Lindström befunnits, att en på bladet 

 Uddevalla af Carlin kartlagd porfyrisk grönstensgång, också hør hit. 

 Den utgår i hafvet på en ö strax vester om Gustaf Adolfs kapell och 

 är således tillsammans följd på en sträcka af inemot 70 km. 



Vid mitt besök på Söstrene i somras iakttog jag bland de talrika 

 porfyrvarieteterna i breccian ingen enda, som var lik gången i Bohus- 

 län. I denna senare åter fann jag efteråt på Hällesön efter långt 

 sökande ett flera dm. stort brottstycke af typisk grå rombporfyr, som 

 således är äldre än gången, hvars porfyr man efter den ö, der den først 

 påträffades, kunde kalla Oddöporfyren. Brottstycket tycks ju äfven 

 tyda på, att rombporfyrtäcket eller den derifrån stammande Söstrene- 

 breccian sträkt sig in i Sverige. 



Oddöporfyren saknar strax vid kontakten, och der den är nära att 

 utkila, de eljes så utmärkande, ej sällan rombiska fältspat kristallerna, 

 och liknar då en tät diabas. Den är ännu ej mikroskopiskt undersökt." 



Saavidt De Geer. Det er ikke umuligt, at denne gang er fort- 

 sættelse af Oslo-Oppegårdgangen (W. C. B.). 

 *) Man kjender jo fra talrige steder på jorden større lavadækker; således 



