NOGLE ARCHIERACIER FRA HALLINGD. OG KRØDSHER. 73 



Skilt fra den typiske form ved smalere, næsten helrandede blade 

 og ved oventil næsten glat stængel. 



Hieracium saxifragum Fr. var. Beiensis n. v. 



Hallingdal: i Næs alm. paa klipper under fjeldet Beia. saa- 

 ledes ved Børtnæs, Bøe, Brunsvold og ved Næsbyen. 



Caulis 1 — 3 dm. altus, 1 — 3 folius, usque ad basin stellatus, 

 ima basi ± pilosus. Folia basalia 4 — 5, exteriora minora ellip- 

 tica obtusa, interiora elliptico-lanceolata acuta, omnia intégra vel 

 interiora minute paucidentata in petiolis brevibus alatis decur- 

 rentia, subtus sparse, in marginibus et costa dorsali densius 

 pilosa vel subglabra leviter stellata. Folia caulina elliptico- 

 lanceolata — lanceolato-linaria intégra vel minute dentata, omnia 

 sessilia vel intimum breve petiolatum cito in bracteas decres- 

 centia. Inflorescentia oligocephala (1 — 3), ramis acladium 4 — 5 

 cm. longum superantibus, pedicellis acladioque sat dense floccosis 



Q 'JA 



minite glandulosis subglahris. Involucra — ^ — mm. squamis 



viridimarginatis veriegata. Squamæ imbricatæ, exteriores breves 

 e basi lata triangulares, interiores angustæ lanceolatæ, omnia 

 apice comato rotundatæ sparse-crebius in marginibus densius 

 stellata puis sparsis glandulis luteis vix conspicuis obtectis. 

 Ligulæ ciliatæ. 



Formen udmerker sig ved sin svage haarklædning, de hel- 

 randede, sterkt blaagrønne blade, det brogede svøb med regel- 

 mässig taglagte, brede, triangulære svøbblade og smaa næsten 

 umerkelige, ikke særdeles talrige glandier. Den indgaar i 

 H. '^saxifragum L. genuinum Dahlst. (Dahlst. : „Bidrag 

 etc." i Kgl. Sv. Vet.-Ak. Handl. B. 26 no. 3) og staar maaske 

 nær formen breviceps Dahlst. (Dahlst. : Herb. Hier. Scand. 

 c. X no. 72), men skilles fra denne ved smalere svøb, bredere 

 svøbblade, svøbets mindre iøinefaldende glandelbeklædning og 

 ved en ganske anden habitus. 



