76 S. 0. F. OMANG. 



vaga, hvortil den maaske bør henføres. Den er let at holde 

 ud fra de øvrige saxifragumîormer inden trakten ved det tæt 

 glandelhaarede svøb og de stjernehaarrandede svøbblade. 



Hieracium *saxifragum Fr. var. IV. 



Hallingdal: ved gaarden Rust i Gol (paa klipper). 



Stængel 3,5 dm. høi, grenet fra basis, 2 — 3 bladet, paa den 

 nedre halvdel næsten manglende stjernehaar, nederst langhaaret. 

 Basalblade ovenpaa glatte, under + haarede, de ydre smalt 

 elliptiske, butte, helrandede, de indre elliptisk-lancetformede, 

 helrandede — smaatandede, alle nedløbende paa korte, tæt haarede 

 stilke. Stængelblade helrandede, elliptiske — linjelancetformede. 

 Blomsterstand faa — flerkurvet, nedad ubegrænset. Akladium 

 3 — 4 cm. Akladium og kurvgrene tem. tæt stjernehaarede, rigt 

 glandelhaarede af smaa gulknappede glandler, noget langhaarede. 

 Svøb tykt, sortgrønt. Svøbblade spidse, de inderste sylspidsede, 

 spredt haarede af hvidspidsede haar med sort basis. tem. tæt 

 glandelhaarede. Gland lerne gulknappede med lang sort basis. 

 Stjernehaar næsten kun i randen af de ydre svøbblade. 



I bladform, svøbets beklædning og svøbbladenes form ligner 

 denne form noget var. furfurella Dahlst. (Dahlst. „Bidrag 

 etc." Kgl. Sv. Vet.- Ak. Hadl. Band 26 no. 3. — Dahlst. Herb. 

 Hier. Scand. c. X no. 74), men er skilt ved svagere stjerne- 

 haarbeklædning paa stængelen og manglen af stjernehaar paa 

 bladenes underside. 



Hieracium rufescens Fr. forma. 



Hallingdal: Vik i Flåa paa klipper i selskab med H. 

 Schmidtii og saxifragum-iormer. 



Stængel indtil 5 dm. høi tætbladet, paa den nedre halvdel 

 tæt uldhaaret af lange, hvide, krusede haar, paa den øvre halv- 

 del spredt og kortere haaret, spredt stjernehaaret lige til basis, 



