NOGLE UGRÆSPLANTERS INDVANDRING I NORGE. 151 



frem i tiden har den imidlertid omkring denne by kun fore- 

 kommet sjelden; V. Storm, der siden aarhundredets midte har 

 undersogt denne egns flora, bemærkede den forst i 1860-aarene 

 (6*). Efterhaanden udbredte den sig sterkt omkring byen; i 

 1873 indsamledes den ved Bælboen paa Strinden (73, 76), og i 

 1886 var den meget almindelig i Trondhjems omegn (82 a, 86 a). 

 Den er ogsaa bemærket flere steder i større afstand fra byen, 

 saaledes i Beitstaden (76), Holtaalen (84 b), Trondhjemsfjordens 

 nordside (meget almindelig, f. ex. paa Stadsbygden og i Modalen 

 (86 a, b)) og Stjørdalen (90 e). 



Sin vigtigste udbredelse har Barbarea vulgaris den hele 

 tid havt i landets sydøstlige del, hvor den — bortseet fra Kristi- 

 ania omegn — først angives for Larvik, hvor den i 1826 be- 

 mærkedes af M. Blytt (26). Det er forøvrig! ikke usandsyn- 

 ligt, at den ved disse tider allerede havde vokset i denne lands- 

 del i nogen tid; thi allerede i det følgende aar blev den funden 

 i to saavidt afsidesliggende og indbyrdes adskilte trakter som 

 Hvaløerne, hvor den voksede paa flere øer, og Svennæs i Val- 

 ders (27 a, b). 1 ) 11838 blev den funden ved Skien og Porsgrund 

 (38 a). En angivelse om dens forekomst i øvre Etnedalen er 

 usikker (63). Navnlig i tiden efter 1875 har dens ndbredelse 

 skudt fart; i 1876 angives den for Fredrikshald, Asker, Eidsvold, 

 Romedal, Ringerike, hvor den fandtes i mængde, samt Kongs- 

 berg (76). I de fleste af disse egne vides den ogsaa senere at 

 være funden og at have ndbredt sig. I 1884 angives den saa- 

 ledes for Hamar (84 a), og siden 1882 har den været almindelig 

 omkring Hønefos (82 b). Ved Kongsberg var den i 1890 meget 

 almindelig, og i 1892 angives den desuden for Sandsvær og 

 Nore i samme dalføre (90 a, 92 a). Omkring 1881 blev den 

 funden ved Aas landbrngsskole, hvor den senere har holdt sig; 

 i 1890 voksede den fleresteds mellem Aas og Drøbak (81, 90 b). 

 I 1892 blev den funden i Haabol, hvorhen den maa være ind- 



l ) Jfr. M. Vahl's angivelse af 1790, se ovenfor p. 150. 



