NOGLE UGRÆSPLANTERS IND VANDRING I NORGE. 165 



kaldte rækevige — dette begreb taget i samme betydning som 

 hos Norman 1 ) — hvor den tindes sammen med Elymus arena- 

 rius og andre strandplanter og ofte vokser mellem den af bøl- 

 gerne opkastede tang. Denne maade at optræde paa synes at 

 tale for, at den kan spredes ved havstrømme; imidlertid kan 

 den ikke sees paa nogen maade at være særlig tilpasset til 

 denne slags frøtransport, hvorimod dens frukter skulde synes at 

 have stor udsigt til at spredes ved vindens hjælp. Frøspred- 

 ningen hos Senecio viscosus finder idetmindste for en stor del 

 sted om vinteren; medens hos S. vulgaris de fruktbærende 

 stængler staar tomme for frukter allerede ud paa høsten, hvor- 

 etter stænglerne efter frostens indtræden ikke længere staar 

 opret, rager hos S. viscosus stænglerne op igjennem snedækket; 

 saa sent som i januar maaned har jeg ved Kristiania seet den 

 med tallige frukter. Ved denne aarstid er Kristianiafjorden oftest 

 idetmindste delvis islagt, og over isdækkede fläder sker frø- 

 transporten ved vindens hjælp let. 2 ) Hvilken af de her nævnte 

 transportmaader denne artens eiendommelige optræden skyldes, 

 turde være vanskeligt at afgjøre; maaske kan begge have med- 

 virket. Docent Rutger Sernander har velvilligt henledet min 

 opmerksomhed paa, at et tilfælde af spontan spredning af denne 

 art findes omtalt af Callmé. Denne iagttog sommeren 1886 1 

 exemplar af nævnte plante paa hvert af 4 indbyrdes tildels tem- 

 melig fjernt beliggende skjær i Hjelmaren, opstaaede ved sjøens 

 sænkning faa aar iforveien; artens nærmeste kjendte vokse- 

 steder laa 2 — 3 mil borte. 3 ) 



Frømængden hos veludviklede exemplarer vil sees af føl- 

 gende tal: 



J. M. Norman, Norg. arkt. fl., I, 1, p. 69; II, 1, p. VI. 



2 ) Jens Holmboe, Frøspredning p. ferskvandsis, p. 176—177. 



3 ) Alfr. Callmé, De nybildade Hjelmar-öarnes vegetation, pp. 14, 16, 

 20, 37. 



