HO JENS HOLMBOE. 



som ikke befinder sig i naturtilstand. *) Omtrent saadan er dens 

 optræden ogsaa hos os. Den vokser ved gader og veie, i haver, 

 parke og enge med aaben græsbund. Ifølge flere, især ældre, 

 opgifter skal den ogsaa vokse i ågre, hvad jeg dog ikke har 

 seet. Kun i et par tilfælde vides den at have sat sig fast paa 

 udyrkede steder. 



I Mellemeuropa synes Bunias's vigtigste spredningsmaade 

 at være transport med korn; 2 ) maaden for dens optræden hos 

 os gjør det sandsynligt, at den i Norge mere spredes med ballast, 

 grus o. 1. Dog turde vi ogsaa have exempler paa den først- 

 nævnte transportmaade ; ved Kongsberg optraadte den saaledes 

 først ved et kornmagazin. For at bringe paa det rene, hvorvidt 

 der i tiden forud for 1812 er tilført sølvværkets kornmagazin 

 kornforraad fra udlandet, henvendte jeg mig til sølvværkets se- 

 kretær, hr. L. S. Larssen. Efter anstill ede undersøgelser i berg- 

 værkets arkiv har denne velvilligst meddelt, at forsyningen aar 

 1811 stammede fra Jylland. 



Bunias's frukter er vel skikkede til en saadan sprednings- 

 maade. Skjønt den hører til Crtwiferemes familie, er disse 

 som bekjendt nødagtige, forsynede med et tykt og fast skal og 

 indeholder kun ét frø. Den mængde frø, som hver enkelt plante 

 frembringer, er derimod — som følge deraf — ganske ubetyde- 

 lig, paa norske exemplarer ca. 100 — 150 (de tallige feilslagne 

 frukter her ikke iberegnet). 



Ved forsøg har Astrid Cleve vist, at Bunias orientalist 

 frø i det mellemste Sverige kan spire saavel, naar de udsaaes 

 om høsten straks efter indsamlingen, som om vaaren. Dog be- 

 høver de om høsten meget længere tid (i varmt drivhus 27, i 

 frigidarium 93 dage) end om vaaren (i varm drivbænk 17 dage). 

 Hun antager derfor, at frøene i naturen udelukkende spirer om 

 vaaren. 3 ) 



l ) J. Klinge, Bunias orientalis, p. 258. 

 -) J. Klinge, Bunias orientalis, p. 259. 

 3 ) Astrid Cleve, Sv. växters groningstid, p. 53. 



