NOGLE UGRÆSPLANTERS INDVANDRING I NORGE. 181 



Varieteten viridis der af og til findes inden hovedartens 

 omraade, kjendes fra følgende stedei'. Kristiania: Holmenkollen 

 og Reistad i Asker; Ringerike: Norderhov kirke og Heen; 

 Kongsberg, Hygenstranden i Røken, Rød paa Tjømø, Eidanger 

 jernbanestation. Den har imidlertid stor lighed med hovedarten 

 og er sandsynligvis oftere overseet; det tør derfor komme til at 

 vise sig, at den ikke er saa sjelden. 



Berteroa incana hører til de ugræsplanter, der hovedsage- 

 lig spredes med græsfrø. I de fleste tilfælde, hvor voksestedernes 

 art er oplyst, har den vokset paa kunstige enge, ved veie, 

 chausseer og gader, paa kirkegaarde etc, overhovedet paa steder, 

 der almindelig bliver kunstig tilsaaet med græsfrø. Paafaldende 

 ofte optræder den langs jernbanerne, paa stationer og jernbane- 

 banker. Det er troligt, at tilsaaningen af jernbanebanker med 

 fremmed frø har spillet en fremtrædende rolle ved denne ligesaa 

 vel som ved saa mange andre ugræsplanters spredning. Den 

 samme erfaring har man ogsaa andensteds gjort. 



Sjeldnere vokser den sammen med ballastplanter, saaledes 

 ved Grims mølle ved Kristianssand (93 a). Ogsaa i Nordamerika 

 er dette en undtagelse. 1 ) 



I et par tilfælde har den fra det dyrkede terræn udbredt sig 

 til steder, der befinder sig i naturtilstand. Ved Hankøsundet 

 vokser den saaledes paa en sandbakke, og ved Holmestrand er 

 den funden paa stranden (86, 97 a). 



Eiendommelig er den hastighed, hvormed den har udbredt 

 sig. I løbet af de 30 aar 1870—1900 er dens udbredelsesom- 

 raade i Norge bleven mangedoblet ; bedst anskueliggjøres dette 

 ved den hosføiede kartskitse, hvor alle kjendte voksesteder er 

 afmærkede. Samtidig med, at dens omraade saaledes er ud- 

 videt, er den inden sit gamle strøg, det sydligste Norge, bleven 

 langt almindeligere. 



!) Asa Gray, Synopt. Fl. of N. A., I, I, fase. I— II, p. 114. 



