348 THEKLA E. RESVOLL. 



menhængende lag, som er skarpt afsondret saavel fra epidermis 

 som fra barken. 



I rodbarken fandtes hos de fleste arter (R. nivalis, pyg- 

 mceus, sulphureus, lapponicus og hyperboreus) foruden inter- 

 cellularrummene en kreds af større lufthuler, opstaaede ved 

 sonderrivning af cellevægge (se fig. 2). 



Lakunerne støder ikke direkte op til exodermis og endo- 

 dermis, men skilles fra dem ved lag af tætsluttende celler; mel- 

 lem exodermis og lakunerne fandtes kun ét saadant cellelag; 

 dettes celler kunde være større end de omgivende f. ex. hos 

 R. nivalis; hos R. hyperboreus var de noget fortykkede paa 

 yder- og radialvæggene, hvilket kan sees paa fig. 4. 



Mellem lufthulerne og endodermis var der gjerne et par 

 eller faa cellelag, hvis celler var noget afrundede med inter- 

 cellularrum mellem sig. 



Hos R. glacialls og af finis saaes ingen lakuner; bark- 

 cellerne var som hos de øvrige arter afrundede og adskilte ved 

 intercellularum. 



Rhizombygning. 



R. glacialls. Rhizomet er hos denne art, som før sagt, 

 lodret. Karstrenge fandtes i forskjelligt antal 5, 6 eller flere 

 og var anordnede i en kreds om marven. Paa tversnit viste de 

 sig rundagtige eller noget uddragne i tangentialretning. Kar- 

 strengene har kollateral bygning med kambium; de er udadtil 

 forsynede med en endodermis. Interfascikulært kambium mang- 

 ler. Strengene kan være mer eller mindre sammenvoxede ind- 

 byrdes, saa de danner brudstykker af en ring; i dette tilfælde 

 gaar endodermis sammenhængende rundt denne. 



