352 THEKLA R. RESVOLL. 



R. hyperboreus. Baade den oprette og den nedliggende 

 del af stengelen fandtes trind og glat og forsynet med et meget 

 ringe antal spaltaabninger. 



Indenfor epidermis var der ogsaa hos denne art et lag tæt- 

 sluttende celler; derefter fulgte i barken nogle faa kredse af 

 mindre lakuner, hvis vægge bestod af ét cellelag. Foruden disse 

 smaa lakuner saaes én kreds af større luftrum i samme antal 

 som karstrengene og regelmæssig afvexlende med dem. (Se 

 fig. 13 og 14). Stengelen var hul i midten. 



Karstrengene, af hvilke der observeredes fire à fem, syntes 

 at mangle ethvert spor af styrkevæv; der var heller ikke noget 

 forvedet parenchym at se mellem de enkelte karstrenge. 



Den nedliggende del af stengelen var i endnu høiere grad 

 lakunøs, men var ellers som den oprette. 



Man vil se, at der ogsaa med hensyn til stengelbygning 

 hersker stor overensstemmelse mellem arterne. Karakteristisk 

 for samtliges karstrenge er den tydelige endodermis med den 

 1-lagede pericykel, samt et rudimentært, fascikulært kambium, 



mens det interfascikulære mangler. 



Stengelens lakunøse bygning tyder vistnok paa vaade voxe- 

 steder — sterk luft- eller jordbundsfugtighed. Styrkevævets 

 ringe udvikling staar vel i forbindelse med, at planterne er lave 

 og saaledes ikke meget udsatte for vindene. 



