354 THEKLA R. RESVOLL. 



Hos de undersøgte Ranunculusarter fandt jeg bladbygningen 

 meget ensartet saavel i morfologisk som i anatomisk henseende. 



Bladene er af haandformet typus med mer eller mindre 

 dybe indsnit. De grundstillede løvblade er stukede og forsynede 

 med stor skede. De varierer med hensyn til indsnit i randen 

 fra takkede eller lappede som hos R. sulphureus til koblede 

 som hos R. glacialis. Bladgrunden er gjerne tvert afskaaret 

 eller hjerteformet. 



Stengelbladenes stilk aftager i længde opefter, og det øverste 

 blads plade sidder umiddelbart paa skeden. Hos de øvre blade 

 er pläden mindre indskaaren og har smalere grund, der oftest 

 nærmer sig kileformen. Bladene er glatte eller beklædte med 

 encellede og rustbrune haar. 



Bladnerverne an as to moserer, de sterkeste løber sammen og 

 forener sig henimod spidsen af hvert af bladets afsnit. (Se 

 fig. 25). 



Bladene har dorsiventral bygning med fra et til tre lag 

 palissadeceller. Disses form er ikke særlig udpræget, da høiden 

 oftest er liden i forhold til bredden, sjelden mer end dobbelt 

 saa stor. 



Paa tversnit viste palissadecellerne sig runde, hvorfor der 

 mellem dem var intercellularrum. (Se fig. 22, 23 og 32, der 

 bl. a. vil give et samlet indtryk af pallissadecellernes bygning 

 og øvrige forhold hos foreliggende arter.) 



Svampparenchymets celler er forgrenede og viser paa flade- 

 snit mer eller mindre udpræget stjerneform. (Se fig. 31 og 33). 

 Paa tversnit er de stjerneformede cellers arme hovedsagelig 

 vandret strakte. (Se fig. 22). 



Huden er tynd og har paa oversiden af bladet bølgede 

 cellevægge (fig. 16 og 19), paa undersiden derimod sterkere 

 bugtede vægge (fig. 17 og 18). 



Som man ser, stemmer dette sidste med Börgesens 1 ) iagt- 



') 1. c. 



