356 THEKLA R. RESVOLL. 



omtales ogsaa spaltaabningernes stilling til de øvrige hud- 

 celler. 



For oversigtens skyld er nedenstaaende tabel udarbeidet (se 

 næste side); den vil give en sammenlignende oversigt over de 

 mest karakteristiske træk ved bladbygningen hos de arktiske 

 Ranunculusarter. 



R. glacialis. Som man vil have seet under afsnittet om 

 skudbygningen, er R. glacialis den eneste af de undersøgte 

 arter, som har lavblade. Disse er vistnok at opfatte som hæm- 

 mede løvbiade. Der er jevne overgange fra lavbladet, bestaa- 

 ende kun af en meget stor (ca. 15 — 20 mm. lang) skede uden 

 eller med yderst rudimentær plade til det færdig udviklede, 

 grundstillede løvblad med stilk og plade. 



Huden er tynd og har store celler, der paa oversiden af 

 bladet er bølgede (fig. 16), paa undersiden bugtede (fig. 17). 

 Henimod afsnittenes spids bliver cellerne paa begge sider af 

 bladet mindre og omtrent isodiametriske. Spaltaabningerne, 

 der mangler biceller, er tilstede i størst antal paa bladets over- 

 side; som gjennemsnit af en mængde tællinger fandtes her 78 

 pr. mm 2 ., mens der paa undersiden kun var 28 spaltaabninger 

 paa samme fladeenhed. 



I Alperne er der efter Wagner 1 ) hos samme art 163 spalt- 

 aabninger pr. mm. 2 paa oversiden og 54 pr. mm. 2 paa under- 

 siden, hvilket giver samme forhold i fordelingen paa begge 

 bladets sider. 



Over bladafsnittenes spids saaes ingen spaltaabninger. 



Der var oftest tre lag palissadeceller, der var korte i for- 

 hold til bredden. 



Som før sagt, løber de sterkeste nerver sammen henimod 

 bladafsnittenes spids; de yderste nerveenders tracheider diver- 



') I. c pag. 541. 



