358 THEKLA R. RESVOLL. 



gerer saa fra hinariden og skyder sig ind mellem cellerne af et 

 eiendommeligt væv, der strækker sig helt ud til de yderste 

 spidser af bladet. Dette væv maa tydes som et epithem; cel- 

 lerne i dette er meget forskjellige fra de omgivende vævs. (Se 

 fig. 30). Nærmest tracheiderne har de en noget aflang form og 

 er forsynede med tvergaaende indsnoringer; deres udseende kan 

 nærmest lignes ved en fyldt sæk, der paa enkelte steder er ind- 

 knebet paa tvers ved omviklede baand. (Fig. 27.) Længere 

 ude ved spidsen bliver de mere isodiametriske og paa grund af 

 de her i alle retninger gaaende indsnoringer mere uregelmæssige. 

 I epithemets væv er der intercellularrum. 



Hvert bladafsnit er i spidsen skraat afskaaret mod under- 

 siden, og epithemet munder ud mod den derved dannede, hel- 

 dende flade og strækker sig lige ud til epidermis. 



Lignende epithem er før beskrevet, saaledes af De Bary 1 ) 

 Haberlandt 2 ), Volkens 3 ) og Nestler 4 ). 



Volkens og Nestler fremhæver begge epithemcellernes 

 udbngtninger og de derved fremstaaede intercellularrum. Den 

 sidste forfatter omtaler ogsaa, at epithemet bøier opad mod blad- 

 oversiden hos de fleste af ham undersøgte arter. Det samme 

 har jeg, som det nedenfor vil sees, og som desuden fremgaar af 

 tabellen, fundet at være tilfælde hos de arktiske ranunkler, naar 

 undtages R. glacialis. 



1 ) De Bary: Vergleichende Anatomie, pag. 391. 



2 ) Haberlandt: Physiologische Pflanzenanatomie, pag. 421. 



3 ) Georg Volkens: Ueher Wasserausscheidnng in liquider Form an den 

 Blättern höherer Pflanzen. (Inaug. Diss. Berlin 1882, pag. 25). 



A ) Nestler: 1. Der anatomische Bau der Lauhblätter der Gattung 

 Ranunculus (Nova acta. Bd. 63. Nr. 2) og 



2. Untersuchungen über die Ausscheidung von Wassertropfen an 

 den Blättern. (Sitznngsber. d. K. Akad. der Wissensch. Wien 1896. 

 Bd. 105, Abth. I). 



