NOGLE ARKTISKE EANUNKLERS MORFOLOGI OG ANATOMI. 359 



De folgende arters blade forholder sig i det væsentlige som 

 hos R. glacialis, hvilket ogsaa vil sees af foranstaaende tabel- 

 lariske oversigt. Derfor vil kun deres afvigelser fra denne art 

 blive omtalte. 



R. pygmæus, sulphureus, affinis og lapponicus. Spalt- 

 aabuingerne fandtes i størst antal paa bladenes underside. 

 Hvad mængden af spaltaabninger hos R. pygmæus angaar, 

 kan anføres, at Wagner i Alperne fandt: paa oversiden 88, paa 

 undersiden 109, mens planten fra Holstensborg efter mine under- 

 søgelser viste henholdsvis 44 og 62, altsaa omtrent det halve 

 antal. Der er dog hos planten fra begge lokaliteter væsentlig 

 det samme forhold i fordelingen af spaltaabningerne paa begge 

 sider af bladet. Over epithemet, der forøvrigt var bygget som 

 hos foregaaende art, var der en del porer af lignende form som 

 spaltaabningerne, kun var de rundere og havde mindre og 

 rundere spalter. Disse porer bør vel opfattes som vandporer. 



Fig. 24 viser saadanne vandspalter hos R. lapponicus; her 

 sees ogsaa hudens isodiametriske celler lige over epithemet, samt 

 nogle celler, der danner overgangsform til de ellers paa bladet 

 almindelige med bølgede vægge. 



Nestler 1 ) har fundet vandspalter hos alle af ham i denne 

 henseende undersøgte Ranunculusarter. I hans første afhandling 

 er der en afbildning af vandspalterne hos R. flammula (fig. 6, 

 tavle XXII) og tillige af R. aqualilis v. heterophylla (fig. 2, 

 tavle XXII), der viser rund form og porus. I sin anden afhand- 

 ling har forf. beskrevet vandspalterne bl. a. hos R. auricomus, 

 hvilke i bygning stemmer med de ovenfor omtalte. 



Ogsaa Volkens 2 ) omtaler lignende vandporer hos et par 

 Ranunculusarter (R. repens og acer). 



Epithemet bøier hos alle fire arter opad mod bladoversiden 

 og støder her lige til epidermis med vandspalterne. (Se fig. 29). 



O 1. c. 1. pag. 296. 

 2 ) 1. c. 



