NOGLE ARKTISKE RANUNKLERS MORFOLOGI OG ANATOMI. 363 



Til sammenligning kan anføres, at Herman Müller 1 ) fandt 

 blomstens størrelse meget variabel i Alpeegnene; han angiver 

 tversnittet mellem 12 og 30 mm. 



Müller fandt enckidere, at blomsten er homogan, ialfald 

 mod enden af blomstringstiden, og at spontan selvbestøvning 

 ikke er udelukket. 



Lindman 2 ) har for Dovretrakternes vedkommende fundet 

 blomsten proterandrisk, tilsidst ren hunlig. 



Nektariet har sin plads paa kronbladet ved overgangen mel- 

 lem negl og plade. Bag dette, paa den fra blomstens indre 

 bortvendte side, fandles en eiendommelig skjældannelse, der i 

 sin øvre rand var forsynet med frynseformede lapper, saaledes 

 som det vil sees af fig. 10. 



Müller 3 ) fandt honninggruben hos R. glacialis meget 

 variabel; dels var det en enkel grübe uden nogensomhelst 

 beskyttelse udadtil, eller der var bagenfor gruben og fæstet til 

 dennes ydre rand et bladlignende, fliget skjæl, der forøvrig! 

 kunde variere meget i størrelse og form. 



Almquist 4 ) har ligeledes nærmere studeret og beskrevet 

 nektariets skjæl hos denne art, hvilket ogsaa er gjort af Kerner 5 ); 

 denne har ligesom Müller tillige afbildninger af samme. 



R. nivalis. Paa exemplarer fra Kaafjord fandtes blomstens 

 tversnit fra 16 til 22 mm., mens det paa exemplarer fra Disco 

 var ca. 22 mm., og fra Knutsbø 21—25 mm. 



Efter Ekstam 6 ) er blomstens diameter paa Spitzbergen 

 10—12 mm., altsaa kun halvt saa stor. 



Blomsten er proterogyn til homogam, og selvbestøvning 

 vistnok udelukket (cfr. Lindman 7 ) og Ekstam. 



') 1. c pag. 129. 



2 ) 1. c. pag. 39. 



3 ) 1. c. pag. 129. 



*) 1. c. pag. 66-67. 



5 ) 1. c. pag. 170. 



°) 1. c. pag. 23. 



7 ) 1. c. pag. 42. 



