Ett nytt höjdmaxiiniim för några ruderat- och 

 kulturvcäxters förekomst i nordliga Norge. 



Af 

 Emil Haglund. 



s< 



>om bekant synas flera af våra vanliga ogräsarter för sin 

 trefnad vara beroende af människan. De uppträda helst i hennes 

 närhet, och deras spridning sker direkt eller indirekt genom 

 henne. Allt efter hennes framträngande i obygder följa de 

 troget i spåren. Synnerligen tydliga exempel härpå lämnas af 

 Norman^ i hans flora öfver arktiska Norge, däri han uppräknar 

 flera ruderatväxter, som inkommit hufvudsakligen med männi- 

 skans hjälp. Ehuru någras uppträdande varit tillfälligt och 

 snart försvinnande, ha dock andra blifvit fullt stationära. Som 

 exempel på de förra må anföras Galium Äparine, Camelina- 

 arter, Ägrostemma ; till de senare Matricaria inodora, Achillea 

 Millefolium o. a. I allmänhet hafva dessa växter — på få 

 undantag när — iakttagits på föga höjd öfver hafvet. Följande 

 liUa bidrag till kännedomen om deras vertikala utbredning torde 

 hafva sitt särskilda intresse däri, att samtliga arter an- 

 träffats på den högsta hittills observerade höjd öfver 

 hafvet norr om polcirkeln. 



^ J. M. Norman : Norges arktiske flora 1 : 1,2. Kristiania 1894 - 95. 



