120 EMIL HAGLUND. 



funna exemplaret måste således ha grott föregående år och ut- 

 härdat en öfvervintring. 



Achillea Millefolium förekommer här och där nere i dalen 

 och har antagligen förts hitupp med hö. Norman anmärker, att 

 arten är en af de få välluktande växterna häruppe och har på 

 grund häraf flerstädes bevisligen utsatts af befolkningen. Den 

 af Norman kända högsta höjden för dess förekomst är 492 m. 

 ö. h. vid Bodø. I Lyngen har den endast observerats på ringa 

 höjd öfver hafvet. Som växten under den gynnsamma efter- 

 sommaren 1899 troligen hann sätta mogen frukt, torde den 

 ännu några år kunna fortlefva däruppe. 



Achillea Ptarmica L. 



Denna art var kanske det egendomligaste fyndet. Som fullt 

 stationär har den förut icke observerats längre åt norr än vid 

 polcirkeln (Nesø i Rødø distr. vid hafsytan), där den före- 

 kommer som en nedliggande form. Någon gång har den ob- 

 serverats norr därom — alllid vid hafsytan — exempelvis vid 

 Tromsø, men då hög och upprat som den sydliga formen. Det 

 af mig observerade exemplaret utgjordes af ett cirka 2 dm. 

 långt, uppstigande, sterilt individ, som sannolikt hade grott 

 samma vår och nu var ganska väl utveckladt. Huru vida arten 

 kan uthärda en öfvervintring häruppe torde vara ovisst. Det 

 mera nedliggande växtsättet, som ju här kan betraktas som en 

 tillpassning till det extrema klimatet, kan ju dock göra det 

 tänkbart. Hitförd med säd eller i halmpackning? 



Carum Carvi L. 



Endast ett lågväxt, men till det vegetativa systemet kraftigt 

 utveckladt exemplar stod att finna. Då växten är 2-årig, och 

 ifrågavarande exemplar var i knopp, hade detta tydligen öfver- 

 vintrat. Om någon fruktsättning hann komma till stånd, var 

 dock ovisst, då inflorescensen var föga utvecklad, 



