122 EMIL HAGLUND. 



heten, där den växte tillsamman med Cerastium alpestre, Cer. 

 alpinum och Cer. trigynum. 



Stellaria media följer människan hack i häl och har in- 

 vandrat med kulturen. Dess spridning sker hufvudsakligen 

 endozoiskt. På nybyggen uppträder den snart efter rödjning 

 och kan under flera år fortlefva där, äfven om all kultur upphör 

 (Norman). Stellaria media är en s. k. efemer art.^ Den hör 

 till de tidigast blommande annuella växterna och kan påträffas 

 blommande häruppe under 3 — 4 månader. Härunder hinner 

 den åtminstone utveckla en ny fullständig generation från under 

 samma vegetationsperiod bildade frön. Klart är, att växten på 

 grund häraf icke blir så mycket beroende af vegetationsperiodens 

 längd, som i dessa trakter under olika år kan växla högst be- 

 tydligt. Därför synes mig också klimatets- beskaffenhet vara af 

 mindre betydelse för dess existens. Däremot torde nog en 

 ogynnsam kemisk förändring af jordmånen (minskning af kväfve- 

 halten) och ericinéernas återinvandring på det en gång upp- 

 luckrade området så småningom fördrifva växten. 



TillfäUigtvis har Norman funnit arten upp till 495 m. ö. h. 

 i Kautokæino vid en klöfjeväg, dit den spridts endozoiskt med 

 hästar. Dess växtplats vid Birtavarre tyckes tala för ett liknande 

 spridningssätt. 



Cerastium vulgatum L. 



Norman anser, att denna växt icke bör räknas till de ofvan 

 omtalade, utan att den invandrat före människan, om än dess 

 anslutning till kulturen och dess spridningssätt kan gifva sken 

 af, att den inkommit med denna. På fjället förekom den all- 

 mänt, men blott som formen alpestre. Af den smalbladiga for- 



K. Johansson: Gotlands hapaxantiska växter. Bili. t. k. Sv. Vet.' 

 Akad. Handl. B. 25 Afd. Ill No. 2. Stockholm 1899. 



