HIERACIOLOGISKE UNDERSØGELSER I NORGE. 193 



Af det ovenfor anførte vil fremgaa, at det arbeide, som for 

 tiden foreligger paa den norske hieraciologis omraade, først og 

 fremst er af morfologisk-heskrivende art, et arbeide, som blir 

 saa meget sværere, fordi det gjælder ikke alene en karakteri- 

 seren af endel særlig udprægede hovedtyper (species), men en 

 udredning og begrænsning af talrige morfologiske enheder af 

 høiere og lavere rang (species, subspecies, variantes etc.), som 

 slutter sig sammen til mere eller mindre indviklede formkomplexer, 

 der paa sin side igjen indbyrdes er sammenknyttede ved mel- 

 lemformer^ (overgangsformer). Disse sidste har ikke lidet bi- 

 draget til at øge forvirringen inden hieraciumslegten. Først i 

 sen tid^ er man bleven fuldt opmerksom paa den betydning de 

 har for udredningnn af de genetiske forhold mellem formerne 

 og derved tillige for opbygningen af et naturligt system inden 

 hieraciumslegten. 



Den ideelle méthode — den der paa ethvert foreløbigt stadium 

 af formudredningen vilde opvise det største udbytte i retning af 

 oversigt over de behandlede former — vilde beståa i at indordne 

 de efterhaanden beskrevne og udredede nye former mellem deres 

 nærmeste slegtninger blandt de tidligere kjendte former, og sam- 

 tidig at anvise den rang, de maatte indtage som species, sub- 

 species etc.- I mange tilfælde lader dette sig gjøre, nemlig naar 

 det gjælder former tilhørende formkomplexer, af hvilke man 

 allerede kjender et større antal led. I andre tilfælde vil det vise 

 sig umuligt at finde gode tilknytningspunkter til de kjendte 

 former. Især vil man i et omraade, hvor man kjender kun et 

 mindre antal af de optrædende former (t. ex. Norge) paatræffe 

 planter, som synes at indtage en isoleret stilling i forhold til de 

 før kjendte. En saadan form vil man være tilbøielig til at op- 

 stille som en ny hovedtype (art). Ved fortsatte undersøgelser 

 kan dette vise sig at være rigtigt. Ofte vil dog nye fund godt- 



^ 0: Konstante mellemformer, med udelukkelse af hybrider. 

 - Nägeli: Ueber die Zwischenformen zwischen den Pflanzenarten 

 (Sitznngsber. der Kgl. Ak. der Wissenschaften zu München 1866. 1). 

 Nyt Mag. f. Naturv. XXXIX, III. - 13 



