HIERACIOLOGISKE UNDERSØGELSER I NORGE. 203 



spidsen og strækker sig aldrig som hos efterfølgende form ned- 

 over svøbbladenes kanter. 



Den er let at gjenkjende ved de triangulære og hvidfiltede 

 basale svøbblade, der tydelig stikker al" mod de indre svøbblade 

 med brede, bleggrønne og nøgne kanter. Den er nær besiegtet 

 med en plante fra Vermland, uddelt af Lunds botaniske forening 

 under navnet H. hypargereum Dahlst. Den synes at have en 

 videre udbredelse i det østenfjeldske Norge. 



Sigdal: Vik og Mjøseng. 



Eggedal: Haugen, Bessernd m. fl. steder paa tørre bakker. 



Samme form forekommer i Krødsherred ved Bøe og i Hal- 

 lingdal ved Rolfshus i Gol og ved Gulsvik. 



II. platylepodes n. f. 



A forma præcedente differt: foliis angustioribus colore ob- 

 scurioribus, scapo sub involucro glandulis confertis obtecto, 

 squamis basalibus lanceolatis indumento intermediis similibus, 

 squamis intermediis latioribus angustissime viridimarginatis in 

 apicem acutissimum breviter cuspidatis, "omnibus (etiam basalibus) 

 apicibus marginibusque ± intense coloratis. 



Fra den foregaaende form, i hvis selskab den vokser, er 

 den tydelig skilt ved svøbbladenes form og indumentets fordeling. 

 De mellemste svøbblade er bredere, smalt randede, idet stjerne- 

 indumentet med uforandret tæthed fortsætter næsten Hge ud til 

 kanten, og kort, men meget skarpt tilspidsede. De ydre svøb- 

 blade, hvis indûment er af samme art som de mellemstes, er 

 lance tf or mede, og saaledes ogsaa med hensyn til formen svagere 

 differentierede fra disse end hos foregaaende form. Forøvrigt 

 er indumentet af samme slags som hos denne; dog er stjerne- 

 indumentet sedvanhg noget tættere og tillige jevnere fordelt, idet 

 den tættere sammenhobning lige under svøbbladspidserne her 

 ikke optræder. Ved den sterkere rødfarvning, som ikke alene 

 er indskrænket til svøbbladspidserne, men ogsaa strækker sig 

 langt nedover disses kanter og endog gaar over paa de basale 



