HIERACIOLOGISKE UNDERSØGELSER I NORGE. 205 



eiendommelige er de basale svøbblade, som er tem. langt ad- 

 skilte, løst tiltrykte og gaar jevnt over i skaf ternes brakteer. 



Sigdal: paa bakker ved pladsen Tukudalen nær Skartum. 



Nærstaaende former forekommer i Kristianiatrakten. 



Nær besiegtet med denne er følgende form, som jeg indtil 

 videre opfører som varietet: 



va,r. niviceps n. 



A forma priore, quæ formis indumentoque foliorum et 

 cbaracteribus stolonum scapornmque consentit, differt: involucro 

 angustiore basi paullum attenuata densissime niveotomentoso 

 glandulis tenerioribus obtecto. 



Hvad der især udmerker denne form, er det ved basis ind- 

 snevrede og meget tæt hvidfiltede svøb med lidet merkbare, 

 smaa og lyse glandeler. Med hensyn til bladenes form og indû- 

 ment saavel som stolonernes og kurvskafternes beskaffenhed 

 stemmer den i alle henseender med ovenstaaende form. Lige- 

 ledes viser svøbbladenes former og anordning hen til denne. 

 Naar jeg her indtil videre opfører den som varietet, sker det 

 med nogen tvil og alene paa grund af svøbets afvigende form 

 og — dog mere kvantitativt end kvalitativt — forskjellige be- 

 klædning. Muhgens bør den snarere ansees som en extremt 

 udviklet modifikation af ovenstaaende. Herfor synes dens eien- 

 dommelige forekomst mig at tale. Jeg bemerkede den kun paa 

 en lokalitet, hvor den paa tørre bakker med et gruslignende 

 jordsmon optraadte tem. talrig i større kolonier næsten ude- 

 stængende al anden vegetation. Habituelt ligner den meget H. 

 vulgare Tausch (Dahlst. Herb. Hier. Scand. cent. VI no. 92). 



Den er nær besiegtet med H. coniocephalum Dahlst. (fra 

 Blekinge) (Dahlst. Herb. Hier. Scand. c. X, no. 1). 



Sigdal: paa bakker ved pladsen Tukudalen nær Skartum. 



H. ravum n. f. 



Folia sat magna virescentia, superiora late lanceolata — 

 — oblanceolata, intermedia oblanceolata — oblonga vel obovalia, 



