HIERACIOLOGISKE UNDERSØGELSER 1 NORGE. 215 



Udmerker sig især ved store, mørkgule blomsterkurve, snial- 

 stilkede, i spidsen afrundede basalblade, rigelig, livid og blød 

 haarbeklædniug paa bladene og den nedre del af stængelen samt 

 ved formen af de mellemste svøbblade. Svøbet varierer noget i 

 bredde, men er oftest tem, smalt, med nedløbende basis, beklædt 

 med lange, hvide el. graahvide, fra en kort, sort foddel ud- 

 gaaende haar af middels, dog noget vekslende tæthed, sorte, 

 sparsommere til tættere glandeler og rigelige mikroglandeler. De 

 ydre svøbblade er korte, jevnbrede med afstumpet spids, de 

 mellemste fra en bred basis langt triangulært uddragne, smalt 

 lysrandede, i den rødfarvede glatte spids butte, de inderste bleg- 

 grønne, sylspidsede. Stængel alm. enkel, sjeldnere med en bladløs 

 kurvgren udgaaende fra den øvre halvdel, stjernehaaret, nedad 

 rigelig blød haaret, oventil med sparsommere, noget stivere haar 

 og alm. tem. faatallige glandeler. Basalblade langstilkede, de 

 ydre + ovale — omvendt egformede, de indre brede, + om- 

 vendt egformede, undertiden det inderste elliptisk, kort tilspidset, 

 rigt blødhaarede. Stængelbladene smalere til bredere, butte — 

 spidse, paa oversiden svagt stjernehaarede, dog oftest tem. tæt 

 stjernehaarede paa den straagule midtnerve, paa undersiden 

 nøgne eller de øverste + tæt stjernehaarede. Bladtænderne er 

 sedvanlig lidet udviklede; ofte er bladene næsten helrandede. 

 Bladfarven er rent grøn eller med et glaucescent anstrøg. Exem- 

 plarer, som vokser paa fugtige og næringsrige steder f. eks. paa 

 elvebredder er undertiden robuste, med store, vide kurve, grove 

 stængler og bedre udviklede, spidse og noget fremadrettede, altid 

 dog tem, faatallige tænder paa bladene. Ligeledes optræder en 

 modifikation med smalere, tungeformede basalblade og lidt 

 smalere svøbblade. 



Den er besiegtet med H. adspersuni JNorrl., men dog vel 

 skilt fra denne saavel ved bladform som ved svøbbladenes form 

 og rigeligere glandelbeklædning. 



Eggedal: Alm. ved bække og elve og paa sætervolde, 

 saavel ovenfor som nedenfor skovgrænsen, saaledes i fjeldmarken 



